РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

24 квітня 2017 рокуСправа №451/1472/16-ц
Провадження № 2/451/87/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

за участі: секретаря судового засідання Крикавської М.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2, відповідно до вимог якої просить визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку №19 по вулиці Івана Франка у с.Шайноги Радехівського району Львівської області.

В обґрунтування вимог посилається на те, що є власником будинку №19, що знаходиться по вул. Івана Франка у с. Шайноги, Радехівського району Львівської області.

Зазначає, що відповідачі зареєстровані в будинку, однак вже більше семи років не проживають.

Оскільки, реєстрація відповідачів у належному їй будинковолодінні та фактичне їхнє не проживання у такому значний проміжок часу, порушує її права, просить їх визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Представник позивача у судовому засіданні надала пояснення з приводу таких аналогічно, зазначеним у заяві позивача (а.с.2-4).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та уточнила вимоги, просить усунути перешкоди у користуванні їй правом власності шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Просить позов задоволити.

Відповідачі у судове засідання неодноразово не зявлялися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином (а.с.40-49). Про причини, що унеможливили їх прибуття у засідання, суд не повідомили.

Таким чином, відповідно до вимог процесуального закону, судом у засіданні 24.04.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За нормами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Зміст ст.405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Із змісту ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №2386 від 23.07.2008 року будинок №19, який знаходиться по вул.Івана Франка у с.Шайноги Радехівського району, зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_2 (а.с.7-8) і у такому зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2-4, 11).

Із копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку вбачається, що у будинку №19 по вулиці Івана Франка у с.Шайноги, Радехівського району Львівської області, з 21.07.1999 року - значиться зареєстрованим ОСОБА_3, а з 07.09.2004 року ОСОБА_4 (а.с.52-63).

Згідно даних, викладених у акті, складеному сусідами 24.03.2017 року констатовано, що в будинку №19 у с.Шайноги по вул.Івана Франка Радехівського району Львівської області, хоча і зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак з 2008 року за місцем реєстрації не проживають (а.с.69).

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підстав, з яких можна було би зробити висновок, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не користуються житлом з поважних причин, суду не представлено.

Крім цього, не встановлено, що позивач чинила відповідачам перешкоди в користуванні жилим приміщенням.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідачі більше встановленого ст.405 ЦК України строку будинком №19 по вулиці Івана Франка, що у с.Шайноги Радехівського району Львівської області без поважних причин не користуються, суд вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, від так позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням у будинку №19 по вулиці І.Франка у с.Шайноги Радехівського району Львівської області.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Шайноги, вул.І.Франка,19 Радехівського району 551 гривню 20 копійок понесених нею судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_5