________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7766/17
Провадження № 2/520/8154/17
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

20.07.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача борг за договорами позики у загальному розмірі 30 514 102, 60 гривень, а також судові витрати.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 13.07.2017 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання.

19.07.2017 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій зазначає, що на теперішній час позивачу стало відомо, що відповідачу ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 належить автомобіль Мазда 6, ВН 7777МІ, 2007 року випуску та причіп ПГМФ, ВН7735ХМ, 2015 року випуску, у звязку з чим, враховуючи ціну позову, просив накласти арешт на вказане рухоме майно.

Сторони по справі у судове засідання не зявились, їх нявка не перешкоджає розгляду вказаного клопотання оскільки відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст. 152 ч.1 п. 1 ЦПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, клопотання представника позивача, вважає, що у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступного

У відповідності зі ст. 151 ч. 3 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму клопотанні представник позивача просить суд накласти арешт на вищевказане рухоме майно, проте будь-яких доказів належності зазначених автомобілю та причепу відповідачу на теперішній час суду надано не було, що унеможливлює задоволення клопотання.

Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги, що з клопотанням про витребування доказів з метою встановлення належності майна позивач до суду не звертався.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що подана заява задоволенню не підлягає через необґрунтованість та недоведеність.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 168, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.