Справа № 2-1436/11
Провадження № 4-с/638/40/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.

при секретареві ГРЕБІННИК А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на дії Державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, визнання дій неправомірними та покладення зобов»язання вчинити певні дії ,-

УСТАНОВИВ:

Заявник 27.12.2016 року звернувся до суду зі скаргою на дії Державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області , свою скаргу обґрунтовує тим, що державний виконавець Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ,безпідставно виніс постанови про закриття виконавчих проваджень ВП №47530654,ВП № 47530612 та передчасно повернув виконавчі листи стягувану, що унеможливило провести стягнення боргу за виконавчими листами, просив визнати дії неправомірними та покласти зобов»язання щодо скасування винесених постанов і поновлення виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_1 вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі , наполягаючи на їх задоволенні.

Особа дії якої оскаржені - державний виконавець Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання неодноразово не з»являвся, вживав заходи до штучного затягування розгляду скарги, про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання 04.05.2017 року суду не сповістив.

04.05.2017 року під час судового засідання представник заявника за довіреністю ОСОБА_1 у зв»язку з складнощами щодо проведення судового засідання в режимі відео конференції в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва з причини завантаженості об лаштованих у суді зал судових засідань просив суд розглянути скаргу за його відсутності, про що додатково надіслав суду відповідну заяву.

Вислухавши пояснення заявника , дослідивши матеріали провадження , суд приходить до наступного :

15.03.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова розглянуто та задоволено позов ПАТ «ПУМБ» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №5752282 від 08.10.2007 року. Рішення набрало законної сили.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2013 року №638/19575/13ц проведено заміну сторони стягувача з ПАТ «ПУМБ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», 05.11.2014 року ТОВ «АНСУ» видано виконавчий лист №2-1436/11 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №5752282 від 08.10.2007 року в сумі 29254,07$ США ,а також видано виконавчий лист про стягнення судових витрат в сумі 215,25$ США та 120,00 гривень витрат за інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду.

13.05.2015 року державним виконавцем Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (тоді харківського міського управління юстиції) виніс дві постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно за номерами ВП №47530654 про стягнення заборгованості в сумі 29254,07$ США ,ВП № 47530612 про стягнення судових витрат в сумі 215,25$ США та 120,00 гривень витрат за інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду.

Протягом всього часу державний виконавець намагався вчиняти певні дії щодо виконання вищевказаних виконавчих проваджень, але всупереч вимогам ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин до суду з клопотанням про розшук боржника не звертався, відповідних дій щодо розшуку майна боржника, а саме автомобіля Alfa Romeo державний номер АХ 5159АО, коштів на особистому вкладі в ПАТ «ПУМБ» державний виконавець не вжив.

Проте, 12.09.2016 року Державним виконавцем Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанови за номерами ВП №47530654 та ВП № 47530612 про повернення виконавчого документу стягувачу. Вищевказані постанови отримані заявником тільки 19.12.2016 року, що доведено суду і тому суд вважає, що строк для звернення зі скаргою не є пропущеним.

Відповідно до ст. 383 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на території України.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У відповідності з вимогами ст..ст.10,11,60 ЦПК України обов»язок щодо доказування обґрунтованості своїх доводів та думок покладається законодавцем на учасників процесу, судом докази тільки оцінюються.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» ,який діяв на час відкриття виконавчого провадження , звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно вимог ч 1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод.

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає:

1. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

2. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент виникнення правовідносин чітко регламентовано в яких випадках виконавче провадження підлягає закінченню ,а саме:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону;

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" ( 3319-17 ) заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

2. У випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

3. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

4. Постанова про закінчення виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

5. Постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки завершення виконавчого провадження , а саме:

1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем

заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

3. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

4. У разі закінчення виконавчого провадження внаслідок офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконавчі документи можуть бути повторно предявлені до виконання у визначені статтею 22 цього Закону строки, якщо у звязку із припиненням провадження у справі про банкрутство вимоги, підтверджені такими документами, не були задоволені повністю або частково та не вважаються погашеними (списаними, прощеними) відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( 2343-12 ).

Стаття 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає можливість відновлення виконавчого провадження

1. У разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

2. За наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

3. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

4. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Державним виконавцем Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області правомірність своїх дії при винесенні постанов про повернення виконавчого провадження стягувачу 12.09.2016 року не доведена належними доказами, тому скарга є такою, що обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі. .

Керуючись вимогами ст..ст.10,11,60,212-215,383-389 ЦПК України, ст..124 Конституції України ст..ст. ,6 , 49,50,51 України «Про виконавче провадження», 3,12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №; 74/5(що діяла на час винесення постанови),

СУД УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на дії Державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області , визнання дій неправомірними та покладення зобов»язання вчинити певні дії визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню .

Визнати дії Державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області по винесенні постанов про повернення виконавчого провадження від 12.09.2016 року ВП №47530654 та ВП № 47530612 - неправомірними .

Зобов»язати Державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області скасувати постанови про повернення виконавчого провадження від 12.09.2016 року ВП №47530654 та ВП № 47530612 та поновити виконавчі провадження ВП №47530654 та ВП № 47530612 .

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 5-ти днів з дня проголошення, а стороною, що не приймала участі у розгляді справи в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА