У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 27 січня 2001 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2012 року. Під час перебування у шлюбі вони придбали 21 січня 2009 року автомобіль «Lexus LS 460», колір темно-сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_4

Однак, за усним договором купівлі-продажу, для оплати якого була оформлена довідка-рахунок серії ВІА № 469551 від 22 травня 2014 року, що видана приватним підприємством «ОСОБА_7.» (далі - ПП «ОСОБА_7.») ОСОБА_4 відчужив спірний автомобіль ОСОБА_5

Зазначає, що на укладання вказаного правочину згоди не надавала, грошових коштів від продажу не отримувала, її права порушені, а тому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22 травня 2014 року та застосувати наслідки його недійсності, зобов'язати ОСОБА_5 повернути спірний автомобіль ОСОБА_4

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 7 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Lexus LS 460», реєстраційний номер НОМЕР_1, колір темно-сірий, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_3, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в усній формі та оформлений довідкою-рахунком серії ВІА № 469551 від 22 травня 2014 року, виданою ПП «ОСОБА_7.», зобов'язано ОСОБА_5 передати на користь ОСОБА_4 вказаний транспортний засіб.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року рішення районного суду скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні прозову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі, отже, є спільно набутим майном подружжя та належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки ОСОБА_4 без згоди позивача провів відчуження вказаного транспортного засобу ОСОБА_5, тому суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що з березня 2012 року сторони припинили подружні стосунки, разом не мешкають, спільне господарство не ведуть, що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2012 року, а спірний автомобіль відчужено 22 травня 2014 року, тому у позивача (в разі виникнення спору щодо поділу спірного автомобіля) є право на відповідну компенсацію вартості відчуженого майна, а правові підстави для визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля недійсним (з підстав не отримання письмової згоди колишньої дружини при укладенні договору), відсутні.

Колегія суддів вважає, що такі висновки апеляційного суду є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Установлено, що з 27 січня 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2012 року. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, 21 січня 2009 року на ім'я ОСОБА_4 зареєстрований автомобіль «Lexus LS 460», реєстраційний номер НОМЕР_1, колір темно-сірий, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_3, що підтверджується обліковою карткою Дніпропетровського ВРЕВ-1 №37914536 від 5 квітня 2014 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, а також листом Управління державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 13 лютого 2014 року № 924/03, відповідно до якого, станом на 13 лютого 2014 року, вказаний автомобіль значиться зареєстрованим за ОСОБА_4

З листа відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції з обслуговування Красногвардійського, Ленінського районів м. Дніпропетровська, Дніпропетровського та Солонянського району № 1201, підпорядкованого Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області від 12 червня 2015 року № 14/1ЦНП-1727 - автомобіль «Lexus LS 460», 2008 року випуску, був перереєстрований на ОСОБА_5 та державний номерний знак НОМЕР_1 змінений на державний номерний знак НОМЕР_2, а також новому власнику 17 березня 2015 року видано відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Спірний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі довідки-рахунку серії ВІА № 469551 від 22 травня 2014 року, виданої торгівельною організацією - ПП «ОСОБА_7.», згідно із якою ОСОБА_5 продано і видано спірний автомобіль «Lexus LS 460» вартістю 584 045 грн 20 коп.

Також установлено, що колишнім подружжям - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, під час шлюбу придбано крім спірного автомобіля ще автомобілі та інші транспортні засоби, які були оформлені як на позивача, так і на відповідача та знаходились в їх користуванні.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі.

Однак, відповідно до положень частин першої та другої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним

Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року у справі № 6-7цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, оскільки позивач має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна, є правильним.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик