У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», про витребування майназа касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом посилаючись на те, що 26 квітня 2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Нор Н.М. для забезпечення виконання кредитного договору від 31 березня 2008 року. Виконавчим написом приватний нотаріус запропонував банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 84 669,06 доларів США, що в еквіваленті складає 671 070,04 грн, задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна, спірної квартири, що належала позивачу на праві приватної власності.

28 листопада 2011 року звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме помешкання позивача реалізовано з прилюдних торгів, переможцем даних торгів стала відповідач ОСОБА_2

Оскільки правовою підставою проведення прилюдних торгів, на підставі яких відповідач набула право власності на спірну квартиру, був виконавчий напис, який рішенням суду від 22 червня 2012 року був визнаний таким, що не підлягає виконанню, вважає, що спірна квартира вибула з володіння позивача поза її волею.

З урахуванням наведеного просила суд витребувати у відповідача ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, скасувати свідоцтво про право НОМЕР_1 від 01 грудня 2011 року, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В., скасувати реєстраційний запис щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнати право приватної власності ОСОБА_1 на цю квартиру.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 квітня 2016 року, позов залишено без задоволення.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки торги, на яких відповідач ОСОБА_2 придбала спірну квартиру не визнавались недійсними, позовні вимоги про витребування у відповідача спірної квартири, про скасування свідоцтва про право та про скасування реєстраційного запису щодо права власності та про визнання права приватної власності на цю квартиру, не підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання в розумінні ст. 388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова