АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1190/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23 Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівГончар Н. І., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника Приватного підприємства "Дніпро" - Конякіна Михайла Сергійовича та Приватного підприємства «Агротрейд Групп» на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства "Дніпро" до ОСОБА_7, Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання договору оренди землі недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ПП «Дніпро» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7, Головного управління держгеокадастру в Черкаській області про визнання договору оренди землі недійсним, посилаючись на те, що 6 вересня 2007 року між Христинівською районною державною адміністрацією як орендодавцем і ПП «Дніпро» як орендарем був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 43,1436 га під ріллею, що знаходиться в адміністративних межах Угловатської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

Пунктом 8 договору сторони погодили, що договір укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 925/1901/14 пролонговано вище зазначений договір оренди землі.

27 березня 2014 року на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_7 та Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області, спірну земельну ділянку загальною площею 40,3375 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташовується в адміністративних межах Углуватської сільської ради Христинівського району, у строкове платне володіння і користування отримав відповідач ОСОБА_7.

Вважає, що зазначений договір є недійсним, оскільки укладений з порушенням його переважного права.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПП "Дніпро" - Конякін М.С. оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

ПП «Агротрейд Групп» також оскаржили його в апеляційному порядку.

Зазначають, що вони за договором суборенди від 11 травня 2016 року є суборендарем спірної земельної ділянки, однак до участі у справі залучені не були.

Вважають, що рішення в мотивувальній частині є неповним, у зв'язку з чим просили його змінити, без зміни резолютивної частини, а саме: включити в мотивувальну частину рішення наступні висновки:

- на момент укладення договору оренди землі 27 березня 2014 року, що є предметом спору по даній справі, додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки 6 вересня 2007 року від 30 жовтня 2007 року не існувало, про що свідчать надані позивачем рішення по справі 925/1901/14;

- на момент укладення договору оренди землі 27 березня 2014 року, що є предметом спору по даній справі, договір оренди земельної ділянки 6 вересня 2007 року пролонгований рішенням суду по справі 925/1901/14 11 листопада 2015 року, не набув чинності, а право оренди позивача не виникло згідно ст.126 ЗК України, ст.18, 20 ЗУ «Про оренду землі».

- на момент укладення договору оренди землі 27 березня 2014 року, що є предмето м спору по даній справі, сторонам не було відомо про права третіх осіб на земельну ділянку: договір оренди землі 6 вересня 2007 року був не продовженим; реєстрація права оренди за договором оренди землі від 6 вересня 2007 року відсутня; судових спорів позивача та третіх осіб в провадженні судів не було.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги представника ПП "Дніпро" - Конякіна М.С. та ПП «Агротрейд Групп» підлягають до відхилення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що у позовних вимогах позивачем не зазначено яким саме вимогам не відповідає спірний договір оренди землі від 27 березня 2014 року та вказав про недоведеність факту одного і того ж об'єкту договорів оренди землі від 6 вересня 2007 року та 27 березня 2014 року, оскільки земельні ділянки вказаних договорів різняться площею.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем.

Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ч.2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Судом встановлено, що 6 вересня 2007 року між Христинівською районною державною адміністрацією як орендодавцем і ПП «Дніпро» як орендарем був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 43,1436 га, що знаходиться в адміністративних межах Углуватської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

Пунктом 8 договору сторони погодили, що договір укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України та зі ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у ч.1 ст. 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, ст. 764 ЦК України передбачає такий правовий механізм, як поновлення договору найму, який зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

По справі встановлено, що після закінчення п'ятирічного строку договору оренди від 6 вересня 2007 року спірна земельна ділянка вибула з користування позивача ПП «Дніпро».

У зв'язку з цим 27 березня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області як орендодавцем та ОСОБА_7 як орендарем був укладений договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 40,3375 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована в адміністративних межах Углуватської сільської ради Христинівського району. Державна реєстрація речового права зроблена 30 квітня 2014 року, (а.с.71) а передача земельної ділянки відбулася 6 травня 2014 року за актом приймання-передачі (а.с.71)

Згідно із ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть учать ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 листопада 2015 року у справі №925/1901/14, яке набуло чинності, на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визнано поновленим договір оренди землі від 6 вересня 2007 року. Однак, державної реєстрації речового права не проведено, оскільки таке речове право зареєстроване за орендарем ОСОБА_7

Таким чином, на момент укладення договору оренди земельної ділянки 27 березня 2014 року, додаткової угоди до договору оренди земельно ділянки 6 вересня 2007 року від 30 жовтня 2007 року не існувало, про що свідчать надані позивачем рішення у справі №925/1901/14.

Додаткова угода від 30 жовтня 2017 року до договору оренди землі від 6 вересня 2007 року є письмовим документом, що завершує процедуру поновлення дії договору оренди землі, згідно ч.1 ст. 33 «Про оренду землі» та не свідчить про факт набрання чинності додатковою угодою до договору, факт чинності та виникнення у позивача права оренди на новий строк, виникає з моменту державної реєстрації, відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України.

Договір оренди земельної ділянки від 6 вересня 2007 року пролонгований рішенням суду від 11 листопада 2015 року у справі №925/1901/14, на момент укладення спірного договору оренди земельної ділянки від 27 березня 2014 року, не набув чинності, а право оренди у позивача не виникло у зв'язку з відсутністю державної реєстрації речового права.

З тексту постанови Вищого господарського суду України від 11 листопада 2015 року вбачається, що спір між ПП «Дніпро» та ГУ Держземагенства у Черкаській області про поновлення договору оренди земельної ділянки виник в жовтні 2014 року, тоді як, на момент укладення договору оренди від 27 березня 2014 року, сторонам останнього договору не було відомо про право третіх осіб на земельну ділянку, зокрема, договір оренди землі від 6 вересня 2007 року продовжений не був, реєстрація права оренди за договором від 6 вересня 2007 року відсутня, судових спорів позивача та третіх осіб в провадженні судів не було.

Крім цього, відповідно до договору суборенди земельної ділянки від 11 травня 2016 року ОСОБА_7 передав земельну ділянку в суборенду ПП «Агротрейд Групп», які до участі у розгляді справи залучені не були. Речове право на земельну ділянку зареєстровано 16 травня 2016 р., земельна ділянка передана за актом приймання-передачі 16 травня 2016 р.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи викладене, колегія суддів вбачає, що доводи скарги ПП «Дніпро», якими обґрунтовується недійсність договору оренди землі від 27 березня 2014 року не містять конкретних фактів невідповідності договору вимогам ст. 203 ЦК України, не містять фактів і про наявність умов для визнання договору недійсним, визначених ст.215 ЦК України.

Крім того, всі вказані ПП «Дніпро» обставини виникли після укладення оспорюваного договору оренди землі від 27 березня 2014 року, не були відомі сторонам договору на момент його укладення, у зв'язку з чим не впливають на дійсність оскаржуваного договору.

Висновки, викладені в апеляційній скарзі ПП «Агротрейд Групп» , які не брали участі у даній справі, не є підставами для зміни рішення в мотивувальній частині, оскільки є обставинами справи, які встановлені судом апеляційної інстанції та наведені в ухвалі.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни ча скасування рішення суду першої інстанції за наведеними у скаргах доводами.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скари представника Приватного підприємства "Дніпро" - Конякіна Михайла Сергійовича та Приватного підприємства «Агротрейд Групп» відхилити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства "Дніпро" до ОСОБА_7, Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання договору оренди землі недійсним - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :