Справа № 131/2433/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Жорнище" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

За Договором позики від 27.02.2013 року ПАТ "Жорнище" (далі - відповідач, позичальник) отримало від ОСОБА_1 (далі - позивач, позикодавець) позику на суму 162 200 грн., яку зобов'язалося повернути в строк до 31.12.2013 року.

Позичальник зобов'язань за договором виконав, а саме 22.12.2015 року повернув 995 грн., 16.02.2016 року - 50 745 грн., 22.04.2016 року - 2 114 грн., 20.07.2016 року - 49 879,70 грн., 19.09.2016 року - 50 000 грн.

Оскільки позичальник прострочив виконання зобовязань, позивач просить суд стягнути з ПАТ "Жорнище" на його користь заборгованість за Договором позики від 27.02.2013 року в сумі 134 008,90 грн., з них: 17 403,30 грн. - пеня, 105 021 грн. - інфляційні, 11 584,60 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні представник позивача просила суд позов задовольнити.

Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання представник ПАТ "Жорнище" не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки підстав визначених законом для відкладення розгляду справи не має, суд вирішує справу у відсутність представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 27.02.2013 року за Договором позики від 27.02.2013 року (а.с. 5, далі - Договір) ПАТ "Жорнище" отримало від ОСОБА_1 безпроцентну позику на суму 162 200 грн., яку зобов'язалося повернути в строк до 31.12.2013 року.

Позикодавець свої зобовязання перед позичальником за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №221 від 27.02.2013 року (а.с. 6).

Зобов'язання за договором ПАТ "Жорнище" виконало, а саме 22.12.2015 року повернув 995 грн., 16.02.2016 року - 50 745 грн., 22.04.2016 року - 26 114 грн., 20.07.2016 року - 49 879,70 грн., 19.09.2016 року - 50 000 грн.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 532 ЦК України визначено, що місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, за грошовим зобов'язанням виконання провадиться за місцем проживання кредитора. Зобов'язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Враховуючи відсутність домовленості сторін з приводу місця виконання зобов'язання, суд дійшов висновку про його визначення відповідно до закону, тобто за місцем проживання кредитора.

За таких обставин суд вважає необґрунтованими доводи ПАТ "Жорнище", які викладена у листі від 25.11.2015 року № 147 (а.с. 8), з приводу прострочення кредитора, який не повідомив рахунки для перерахування коштів.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, що порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

В разі прострочення повернення позики, позикодавець вправі нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення (пункт 6 Договору).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

За договором позики позичальник зобовязався повернути кошти в строк до 31.12.2013 року, таким чином останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну, в даному випадку - 30.12.2013 року. У звязку з цим відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов'язань з 31.12.2013 року.

Станом на 31.12.2013 року заборгованість ПАТ "Жорнище" складала 162 200 грн., у зв'язку з цим заборгованість за період з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року (період вказаний позивачем) за пенею склала 33 177,68 грн.:

Період розрахункуСтавка НБУ, %Кількість днів у періодіПеня, грн.
01.01.2014 - 14.04.20146.51046008.07 грн.
15.04.2014 - 16.07.20149.5937852.26 грн.
17.07.2014 - 12.11.201412.511913220.41 грн.
13.11.2014 - 01.01.96.94 грн.
Всього пені:33177.68 грн.

Оскільки ПАТ "Жорнище" в рахунок сплати боргу сплатило на 15 533,70 грн. більше ніж заборгованість за основною сумою боргу, вказану різницю позичальник зарахував в рахунок погашення заборгованості за пенею, що була ним нарахована в період з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року. Таким чином, залишок заборгованості нарахованої в період з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року становить 17 643,98 грн.

Враховуючи те, що позивач просить суд стягнути лише частину простроченої заборгованості за пенею в сумі 17 403,30 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 31.12.2013 року заборгованість ПАТ "Жорнище" складала 162 200 грн., у зв'язку з цим за період починаючи з 01.01.2014 року (дата вказана позивачем) по 22.12.2015 року на суму заборгованості підлягала нарахуванню інфляція - 128 063,91 грн., а також 3% річних - 9 599 грн.:

Період розрахункуСума боргу, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн.
01.01.2014 - 22.12..00128 063.91

Період розрахункуСума боргу3% річних, грн.
01.01.2014 - 22.12..009599.00 грн

22.12.2015 року ПАТ "Жорнище" в рахунок сплати боргу сплатило 995 грн., у зв'язку з цим за період з 23.12.2015 року по 16.02.2016 року на суму заборгованості 161 205 грн. підлягала нарахуванню підлягала нарахуванню інфляція - 2 589,44 грн., а також 3% річних - 729 грн.:

Період розрахункуСума боргу, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн.
23.12.2015 - 16.02..002589.44

Період розрахункуСума боргу3% річних, грн.
23.12.2015 - 16.02..00729.00 грн.

16.02.2016 року ПАТ "Жорнище" в рахунок сплати боргу сплатило 50 745 грн., у зв'язку з цим за період з 17.02.2016 року по 22.04.2016 року на суму заборгованості 110 460 грн. підлягала нарахуванню інфляція - 4 547,48 грн., а також 3% річних - 590 грн.:

Період розрахункуСума боргу, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн.
17.02.2016 - 22.04..004547.48

Період розрахункуСума боргу3% річних, грн.
17.02.2016 - 22.04..00590.00 грн.

22.04.2016 року ПАТ "Жорнище" в рахунок сплати боргу сплатило 26 114 грн., у зв'язку з цим за період з 23.04.2016 року по 19.07.2016 року на суму заборгованості 84 346,00 грн. підлягала нарахуванню інфляція - 2 864,64 грн., а також 3% річних - 603 грн.:

Період розрахункуСума боргу, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн.
23.04.2016 - 19.07.201684346.002864.64

Період розрахункуСума боргу3% річних, грн.
23.04.2016 - 19.07.201684346.00603.00 грн.

20.07.2016 року ПАТ "Жорнище" в рахунок сплати боргу сплатило 49 879,70 грн., у зв'язку з цим за період з 20.07.2016 року по 19.09.2016 року на суму заборгованості 34 466,30 грн. підлягала нарахуванню інфляція - (-199,37 грн.), а також 3% річних - 250 грн.:

Період розрахункуСума боргу, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн.
20.07.2016 - 19.09.201649879.00-199.37

Період розрахункуСума боргу3% річних, грн.
20.07.2016 - 19.09.201649879.00250.00 грн.

Таким чином, заборгованість за інфляцією в період з 01.01.2014 по 19.09.2016 року склала 138 065,47 грн., а за 3% річних - 11 771 грн. Оскільки позивач просить суд стягнути лише частину простроченої заборгованості за інфляційні в сумі 105 021 грн., а також 3% річних - 11 584,60 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідача слід стягнути 134 008,90 грн., з них: 105 021 грн. - заборгованість за інфляційними, 11 584,60 грн. заборгованість за 3% річних, 17 403,30 грн. - заборгованість за пенею.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 509, 526, 527, 530, 610, 612, 1046, 1047 ЦК України, ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Жорнище" () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість за Договором позики від 27.02.2013 року в сумі 134 008 (сто тридцять чотири тисячі вісім) грн. 90 коп., з них: 105 021 грн. - заборгованість за інфляційними, 11 584,60 грн. заборгованість за 3% річних, 17 403,30 грн. - заборгованість за пенею.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Жорнище" () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 341 (одну тисячу триста сорок одну) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник