АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4426/17 Справа № 202/4876/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05 серпня 2015 року, перебуваючи на своєму робочому місці «Північний стенд» колесопрокатного цеху, о 09 годині 40 хвилин в присутності майстра ОСОБА_3 сталася виробнича травма, а саме у нього із захватів випало колесо, та він отримав тілесне ушкодження, про що 15 вересня 2015 року було складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1. В результаті завданої травми він змушений був проходити стаціонарне та амбулаторне лікування. Наголошував, що його життя після травми зазнало суттєвих змін, він не може працювати як раніше, на його утриманні знаходяться інші особи, та він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. У нього продовжуються проблеми зі здоровям у вигляді періодичних болів, на протязі тривалого часу тримається підвищена температура. Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, у нього є почуття приниження гідності, образи, досади, оскільки були порушені його життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Тому позивач просив стягнути з ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на його користь 5000000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя на виробництві.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., стягнуто з ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод» на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення в частині розміру стягнутої на його користь моральної шкоди, задовольнивши позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішень суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач та відповідач станом на 05 серпня 2015 року перебували у трудових відносинах, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_2 БН №409656 (а.с. 165-166 т.1).

08 червня 2015 року ОСОБА_2 був прийнятий в колесопрокатний цех публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод»» на посаду оброблювача поверхневих дефектів металу (а.с. 166 зворот).

15 вересня 2015 року головним інженером ПАТ «Інтерпайп НТЗ» було затверджено акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 05 серпня 2015 року за формою Н-5, складений комісією з розслідування нещасного випадку (а.с. 59-63 т.1).

Зазначеним вище актом встановлено, що 05 серпня 2015 року о 09 годині 40 хвилин під час кантівки чергового колеса з внутрішньої на зовнішню поверхню ОСОБА_2 натиснув на кнопку пульта керування кантователя, внаслідок чого колесо в автоматичному режимі було захоплено лапами кантователя та переміщено у вертикальне положення. Під час кантування ОСОБА_2 повернувся вліво, щоб переконатись в правильності виконання попередньої команди, яку він дав сортувальнику-здавальнику металу ОСОБА_4 по укладанню коліс на плацу. У цей момент ОСОБА_2 випадково оступився і щоб не втратити рівновагу по необережності правою рукою вхопився в огорожу кантователя, внаслідок чого третій палець правої кисті опинився між кантуючим колесом та внутрішньою поверхнею огорожі. ОСОБА_2 надано невідкладну допомогу в оздоровчому пункті колесопрокатного цеху, після чого він був доставлений до комунального закладу «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №6» для надання необхідної медичної допомоги.

15 вересня 2015 року головним інженером ПАТ «Інтерпайп НТЗ» було затверджено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, складений комісією з розслідування нещасного випадку, в якому зазначено, що особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці є ОСОБА_2, оброблювач поверхневих дефектів металу ПАТ «Інтерпайп НТЗ», який порушив п. 3.1. Інструкції з охорони праці для оброблювача поверхневих дефектів металу №002-1004-10-2014 від 31 жовтня 2014 року «Дотримуватися особистої обережності при виконання робіт» (а.с. 64-68 т.1).

05 лютого 2016 року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області зареєстровано страховий випадок «трудове каліцтво» за номером 10734 з датою реєстрації 05 лютого 2016 року та з датою початку виплат - 23 листопада 2015 року (а.с. 133 т.1).

Начальником відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області 05 лютого 2016 року прийнято постанову №0404/10734/10734/9 про призначення ОСОБА_2 щомісячної грошової суми в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідно частину втраченого заробітку в розмірі 721,12 грн. (а.с. 134 т.1).

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати призначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №042916 від 02 лютого 2017 року ОСОБА_2 встановлено 10% втрати працездатності безстроково (а.с. 10 т.2).

Також встановлено, що згідно висновку експерта №320е від 02 лютого 2017 року, проведеного експертом КЗ «Дніпропетровськ обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», у ОСОБА_2 за даними медичної документації виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нігтьової бугристості третього пальця правої кісті з розтрощеною раною навколо, з приводу чого було проведено формування ампутаційної кукси третього пальця правої кисті на рівні основи дистальної фаланги, з розвитком в посттравматичному періоді набряку мяких тканин правої кисті, що призвело до розвитку синдрому карпального каналу праворуч, з ураженням сенсоневральних волокон серединного нерву та зниження функціональної активності мяза розгинача великого пальця, які виникли незадовго до первинного надання медичної допомоги в травматологічному пункті комунального закладу «Дніпропетровської Шостої міської клінічної лікарні», тобто в термін на який вказує обстежений 05 серпня 2015 року та за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоровя, строком понад три тижні (а.с. 235-241 т.1).

В матеріалах справи міститься також висновок експерта №55 від 21.03.2017 року, проведеного судово-медичною експертною комісією КЗ «Дніпропетровськ обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», відповідно до якого у ОСОБА_2 виявлені відкритий перелом нігтьової бугристості третього пальця правої кісті з раною нігтьової фаланги третього пальця правої кісті, що ускладнилось під час травматичного процесу незначним обмеженням рухів в дистальному міжфаланговому суглобі третього пальця правої кісті, післятравматичною нейропатією термінальних (кінцевих) гілок правого серединного нерву з нерізким порушенням чутливості. Обєктивних клінічних даних за синдром запястного (карпального) каналу у гр. ОСОБА_2 членами експертної комісії не встановлено. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоровя понад 21 добу, що відповідає п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення» (а.с. 202-233 т.1). В судовому засіданні суду першої інстанції був допитаний експерт (доповідач) ОСОБА_5, який підтвердив висновки, здійснені за результатами проведення даної експертизи.

Відповідно до листа непрацездатності серії АБД №570655, виданого комунальним закладом «Дніпропетровська Шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради 21.02.2017 року, ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 10 лютого 2017 року по 21 лютого 2017 року з приводу отриманої травми 05 серпня 2015 року (а.с. 248 т.1).

За змістом ч.ч. 1,2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладено на власника або уповноважений ним орган.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Разом з цим, стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана із розміром цього відшкодування.

Як роз'яснено в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи з викладеного, районний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача, у звязку з виробничою травмою на підприємстві, що мала місце 05 серпня 2015 року.

Однак, взявши до уваги обставини отримання шкоди позивачем, наявність фізичних та душевних страждань, їх тривалість, істотність вимушених змін у способі життя позивача, зменшення обсягу трудової діяльності, необхідність проходження курсу лікування, обмеження життєвої активність позивача і необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, неможливість відновлення попереднього стану, наявність вини позивача, відсоток втрати ним професійної працездатності, - місцевий суд неправильно визначив розмір моральної шкоди, що підлягає виплаті позивачу, у сумі 10000,0 грн.

Зокрема, місцевим судом безпідставно не враховано наявність душевних переживань позивача, який, маючи на час отримання травми 34 роки (ІНФОРМАЦІЯ_1), через травму та її особливості набув обмежень щодо власного професійного розвитку у якості робітника, що працює з обробкою металу; не враховано хвилювання позивача через обмеження можливостей щодо матеріального забезпечення його неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 135 т.1); місцевий суд неналежним чином оцінив ступінь моральних переживань позивача, що пов»язані з характером отриманої ним травми, яка призвела до невідновлювального ушкодження здоров»я.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди на суму п»ять мільйонів гривень та, зокрема, не доведено погіршення загального стану його здоров»я саме через травму, що отримана 05 серпня 2015 року.

Розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має відповідати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв'язку із порушенням його прав. Враховуючи вищенаведені конкретні обставини справи, характер правопорушення, ступінь вини у настанні нещасного випадку, ступінь втрати працездатності, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку про збільшення розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу, до достатнього та необхідного розміру - 30 тис. грн.

Отже, оскаржуване рішення підлягає зміні в частині розміру стягнутої на користь позивача моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, керуючись положеннями ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року в частині розміру стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди, змінити, збільшивши з 10000,00 грн. на 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді