У Х В А Л А

18.07.2017 Справа №607/12591/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк, треті особи: служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечного договору та договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

17 липня 2017 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вчиняти виконавчі дії з нерухомим майном, а саме житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Далекій, 19А загальною площею 286,4 кв.м., житловою площею 97,9 кв.м., що належить ОСОБА_1 на праві власності згідно Свідоцтва на право власності на нерухоме майно виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 11 квітня 2008 року та земельною ділянкою площею 0,1000 га, що розташована в м. Тернополі по вул. Далекій, 19А, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №470691, виданого Тернопільським міським управлінням земельних ресурсів 20 грудня 2006 року до закінчення розгляду цивільної справи. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 21 червня 2017 року Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис №2035 на кредитному договорі №FK 50202 від 19 червня 2008 року, на забезпечення якого було укладено договір іпотеки. На даний час за вказаним виконавчим написом нотаріуса виконавчою службою відкрито виконавче провадження ВП№54274648 та державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а також йому стало відомо про те, що найближчим часом готується опис майна боржника, з метою подальшої передачі цього майна на реалізацію з публічних торгів. З цих підстав вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в разі його задоволення.

Вказана заява про забезпечення позову разом із позовною заявою передана судді Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л. М. 18 липня 2017 року, про що свідчить її підпис у відповідному журналі передачі судових справ та матеріалів судді.

Дослідивши подану заяву, суддя приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вимогами ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Положеннями ч.3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Оскільки, в заяві про забезпечення позову представник заявника не конкретизував, в рамках якого виконавчого провадження необхідно заборонити відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вчиняти виконавчі дії з нерухомим майном, не навів належного обґрунтування про необхідність забезпечити позов шляхом заборони відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вчиняти усі виконавчі дії з нерухомим майном та не додав доказів, які б підтверджували, що саме заявлений вид забезпечення позову є співрозмірним позовним вимогами, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 151-153 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_6