Провадження № 2/161/3840/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Якушеву Р.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про повернення надмірно виплаченої адресної допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяв від 17.11.2014 року, 18.05.2015 року, 20.10.2015 року, поданих ОСОБА_2 до департаменту соціальної політики, останній проводилось нарахування та виплата адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі.

Вказує, що під час проведеної державними соціальними інспекторами перевірки встановлено, що відповідач є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 33/171.

Зазначає, що оскільки відповідач у заявах надала недостовірну інформацію щодо наявності житлового приміщення, за період з 17.11.2014 року по 30.04.2016 року їй виплачено грошову допомогу в розмір 27993,33 грн., на отримання якої вона не мала права.

Відповідачу було запропоновано повернути вказані кошти, однак станом на день звернення з позовом до суду вони не відшкодовані.

У звязку з чим, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради одержану адресну допомогу в розмірі 27993,33 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 (надалі Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах рад з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Судом встановлено, що департаментом соціальної політики проводилось нарахування та виплата ОСОБА_2 адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі у період з 17.11.2014 року по 30.04.2016 року, що підтверджується відповідними рішеннями вказаного органу (а.с. 3,4,5- зворот)

У відповідності до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприяння державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють протягом двох місяців з дня призначення грошової допомоги, її розмір для працездатних членів осіб на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сімї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану

З акту №123 від 11.05.2016 року за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, вбачається, що ОСОБА_2 є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 33/171 (а.с. 11).

Даний факт також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 7,8).

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Рішенням комісії про визначення обсягу надміру виплачених коштів від 16.05.2016 року визначено суму надмірно сплаченої допомоги в розмірі 27993,33 грн (а.с.12- зворот).

Відповідно до п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостям, повертаються уповноваженим сімї на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

20.05.2016 року відповідачу надіслано повідомлення про переплату та запропоновано добровільно повернути кошти до 05.08.2016 року.

Згідно з поданими заявами від 25.10.2016 року та 23.03.2017 року термін повернення надміру виплачених коштів продовжено до 25.03.2017 року та до 23.08.2017 року відповідно (а.с. 13, 14).

Проте, на дату звернення до суду відповідачем повернено 13896,62 грн., а решта коштів в сумі 14096,71 грн відповідачем не сплачено.

Таким чином, враховуючи викладене та аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, а також те, що ОСОБА_2 надала недостовірну інформацію щодо наявності житлового приміщення, внаслідок чого їй була зайво нарахована та виплачена адресна допомога на загальну суму 27993,33 грн, та те що відповідач повернув частину коштів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з останньої на користь департаменту соціальної політики кошти в сумі 14096,71 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1600,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту соціальної політики зайво одержану адресну допомогу, виплачену як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 14 096,71 (чотирнадцять тисяч девяносто шість гривень сімдесят одна копійка) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4