Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/608/17

03 травня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів та суми індексації,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, стягнення пені за прострочення сплати аліментів та суми індексації.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем по справі в шлюбі, який між ними розірвано 29.05.2012 року. За час спільного сімейного проживання в них народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками яких записані вона з відповідачем. Рішенням Надвірнянського районного суду від 29.09.2014 року з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1200 щомісячно, про що було видано виконавчий лист та звернуто його до виконання. Однак відповідач від виконання своїх обов'язків по сплаті аліментів тривалий час ухиляється, внаслідок чого станом на січень 2017 року за ним утворилася заборгованість по аліментах в загальній сумі 34916,12 грн., про що головним державним виконавцем ВДВС Надвірнянського РУЮ видано довідку про наявну заборгованість по аліментах. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 34916,12 грн., а також пеню за прострочення сплати аліментів з період з серпня 2014 року по січень 2017 року в розмірі 10612,64 грн., та індексацію за вказаний період в сумі 730,80 грн., а всього 46259,56 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать розписка та оголошення в засобах масової інформації (т-та «Галичина» № 31(5281) від 27.04.2017 року), заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав.

Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з"ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 29.05.2012 року згідно рішення Надвірнянського районного суду (а.с.4). За час спільного проживання в них народилися дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками яких записані сторони по справі (а.с. ).

Рішенням Надвірнянського районного суду від 29.09.2014 року з ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісяця на двох дітей (а.с.5). Виконавчий лист знаходиться на виконання у відділі ДВС Надвірнянського РУЮ.

Державним виконавцем ВДВС Надвірнянського РУЮ у Івано-Франківській області здійснюється виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 348/3447/13-ц від 29.09.2014 року, виданого Надвірнянським районним судом і згідно довідки № 02-27/810 від 22.02.2017 року вбачається, що відповідач ухиляється від сплати присуджених аліментів і заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить з серпня 2014 року по січень 2017 року 34916,12 грн. (а.с.6).

Однак стосовно заявленої позивачем позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах, суд прийшов до такого висновку.

Як зазначалося вище, відповідач ОСОБА_2 присуджені аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 не сплачував регулярно, згідно розрахунку державного виконавця за серпень 2014 - січень 2017 року допустив заборгованість по аліментах в загальній сумі 34916,12 грн.

У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України).

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дітей дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 відбувається за рішенням суду.

В справі позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов'язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за серпень 2014 - січень 2017 року в сумі 34916,12 грн., обчисленої державним виконавцем, розмір якої на час розгляду цієї справи не оспорений ні стягувачем, ні боржником у порядку, встановленому законом (ст.ст. 383-384 ЦПК України), не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів, в даному випадку це права позивача, є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів ще перебуває на виконанні у Державній виконавчій службі і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість.

За цих обставин у суду не має підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст. 194-195 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів, тому в даному випадку позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Стосовно позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та індексації суми аліментів, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 180 СК України визначено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Надвірнянського районного суду від 29.09.2014 року з ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісяця на двох дітей. Рішення набрало законної сили 10.10.2014 року (а.с.5).

За змістом ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 року № 6-94цс15, від 03.02.2016 року № 6-1477цс15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

При цьому вказаними постановами Верховний Суд України відступив від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у його постановах від 11.09.2013 року (6-81цс13) та 01.10.2014 року (6-149цс14).

У відповідності до ст.195 СК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості з виплати аліментів визначається державним виконавцем, а за наявності спору питання про розмір такої заборгованості вирішується за заявою заінтересованої особи судом у порядку, встановленому законом.

Згідно довідки-розрахунку Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 22 лютого 2017 року, поданої ОСОБА_1 на обґрунтування позовних вимог, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на січень 2017 року складає 34 916,12 грн (а.с.6). Зі змісту цієї довідки вбачається, що розмір заборгованості визначено головним державним виконавцем за період з 28 серпня 2014 року (часу стягнення аліментів за рішенням суду) до 01 лютого 2017 року. Саме з врахуванням вказаної суми заборгованості аліментних платежів позивачем обчислено. При цьому в довідці відсутня інформація про сплату боржником будь-яких аліментних платежів.

Як розяснено у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Отже, стягнення неустойки можливе лише у випадку виникнення заборгованості з вини особи, зобов'язаної сплачувати аліменти, наприклад, якщо особа ухилялась від сплати аліментів, знаходилась у розшуку та інше.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічно, частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного розрахунку (сума заборгованості*1%*кількість днів місяця/100):

-за серпень 2014 року (116,12*1%*4/100) 4,64 грн.;

-за вересень 2014 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за жовтень 2014 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за листопад 2014 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за грудень 2014 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

всього за 2014 рік (серпень-грудень) 1468,64 грн.

-за січень 2015 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за лютий 2015 року (1200*1%*28/100) 336 грн.;

-за березень 2015 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за квітень 2015 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за травень 2015 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за червень 2015 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за липень 2015 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за серпень 2015 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за вересень 2015 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за жовтень 2015 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за листопад 2015 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за грудень 2015 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

всього за 2015 рік (січень-грудень) 4380,00 грн.

-за січень 2016 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за лютий 2016 року (1200*1%*29/100) 348 грн.;

-за березень 2016 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за квітень 2016 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за травень 2016 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за червень 2016 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за липень 2016 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за серпень 2016 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за вересень 2016 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за жовтень 2016 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

-за листопад 2016 року (1200*1%*30/100) 360 грн.;

-за грудень 2016 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

всього за 2016 рік (січень-грудень) 4392,00 грн.

-за січень 2017 року (1200*1%*31/100) 372 грн.;

Всього за період з серпня 2014 року по січень 2017 року включно загальний розмір пені складає 10 612, 64 грн.

Стосовно суми індексації аліментів, то суд виходить з наступного.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Згідно частини другої статті 184 СК України визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, на підставі частини 2 статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно пункту 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі за № 6-113цс13, яка відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Статтею 4 Закону визначено підстави для проведення індексації. Зокрема зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, підставою для проведення індексації є перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 101 відсотка, а не наявність заборгованості по сплаті аліментів.

З огляду на вищенаведені обставини, враховуючи, що індексація аліментів не проводилась ні судом, ні виконавчою службою (що підтверджується довідками-розрахунками), відповідно індексації підлягають аліменти за період з серпня 2014 року до січня 2017 року.

За даними Державної служби статистики України за цей період величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка у: вересні-листопаді 2014 року (102,9%, 102,4%, 101,9%, 103,0%); січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, вересні, листопаді, грудні 2015 року (103,1%, 105,3%, 110,8 %, 114,0%, 102,2%, 102,3%, 102,0 %,); березні, квітні, вересні,листопаді 2016 року (101,0%, 103,5%, 101,8%, 102,8%, 101,8%); в січні 2017 року 101,1%.

Отже, сума індексації за вказаний період, враховуючи показники індексу інфляції та суму аліментів - 1200,00 грн. (індекс інфляції х суму аліментів /100) становить відповідно:

-у вересні 2014 року (102,9%) - 34,80 грн.

-у жовтні 2014 року ( 102,4%) 28,80 грн.,

-у листопаді 2014 року (101,9%) 22,80 грн.,

-у грудні 2014 року (103%) 36,00 грн.,

-у січні 2015 року (103,1%) 37,20 грн.,

-у лютому 2015 року (105,3%) 63,60 грн.,

-у березні 2015 року (110,8%) 129,60 грн.,

-у квітні 2015 року (114,0%) 168,00 грн.,

-у травні 2015 року (102,2%) 26,40 грн.,

-у вересні 2015 року (102,3%) 27,60 грн.,

-у листопаді 2015 року (102,0%) 24,00 грн.,

-у квітні 2016 року (103,5%) 42,00 грн.,

-у вересні 2016 року (101,8%) 21,60 грн.,

-у жовтні 2016 року (102,8%) 33,60 грн.,

-у листопаді 2016 року (101,8%) 21,60 грн.,

-у січні 2017 року (101,1%) 13,20 грн.,

а всього 730,80 грн.

Враховуючи вищенаведене та виходячи з принципу диспозитивності та змагальності сторін, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 10 612, 64 грн пені за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2014 року до січень 2017 року та 730,80 грн. суми індексації аліментів за вказаний період, а всього 11 343,44 грн.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн.

На підставі ст.ст. 180, 192-196 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.88, 197, 213-217, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (інд.номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (інд.номер НОМЕР_2) 10 612,64 грн. неустойки (пені) із заборгованості по сплаті аліментів та 730,80 грн. суми індексації аліментів за період з серпня 2014 року по січень 2017 року, а всього 11 343, 44 грн.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.