Провадження №2/200/3556/17
У Х В А Л А

03 серпня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.

Позовна заява відповідно до ст.119 ЦПК України повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В порушення вимог ст.119 ЦПК України позивачем подано позовну заяву без оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за вимоги фізичної особи немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу, за вимоги майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу.

Змістом позовних вимог є визнання права власності на три однокімнатні квартири №12, №13 та №14 в будинку №15К по вул.Князя Володимира Великого в м.Дніпрі.

Позивачем не визначено ціну позову ані на власний розсуд, ані після проведення оцінки майна в порядку ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна, при цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Крім того, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто, як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст.80, п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Тому, за невідповідністю ціни позову ринковим цінам на відповідне майна, розмір судового збору має бути попередньо визначений судом.

Таким чином, позивачу необхідно провести оцінку майна в порядку ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», визначити ціну позову та представити докази сплати судового збору за вимоги майнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подану без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху.

Запропонувати позивачу у триденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху подати до канцелярії суду: оригінал документу про сплату судового збору.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Шевцова