У Х В А Л А

23 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадщину, усунення перешкод у користуванні спадковим майном та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області рішенням від 2 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задовольнив частково: визнав за ОСОБА_5 право власності на автомобіль «Мерседес Бенц 250 Д»; у задоволенні решти позову ОСОБА_5 відмовив; зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнив: стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію Ѕ частини автомобіля «Мерседес Бенц 250 Д» у розмірі 85 тис. 612 грн 12 коп. у порядку розподілу між спадкоємцями спадкового майна після смерті ОСОБА_7; вирішив питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд Дніпропетровської області 10 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задовольнив частково: визнав за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину автомобілів «Мерседес Бенц 250 Д» та «Тойота РАВ 4» у порядку спадкування за законом; визнав за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину автомобіля «Мерседес Бенц 250 Д» та на Ѕ частину автомобіля «Тойота РАВ 4» у порядку спадкування за законом; у задоволенні решти позову ОСОБА_5 та зустрічного позову ОСОБА_4 відмовив; вирішив питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 10 липня 2017 року рішення суду апеляційної інстанції залишила без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року та залишення в силі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 грудня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 364, 1268, 1278 та 1296 Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд судових рішень, ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 березня 2010 року та судові рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2012 року, 23 липня 2014 року та 1 березня 2017 року.

Перевіривши доводи заявниці, викладені в заяві про перегляд судових рішень, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_5 та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що оскільки нотаріус відмовив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину, а ОСОБА_5 заперечує проти стягнення з неї грошової компенсації вартості частини автомобіля «Мерседес Бенц 250 Д», який неможливо поділити в натурі без втрати його цільового призначення, то за сторонами у справі слід визнати право власності на Ѕ частин автомобілів «Мерседес Бенц 250 Д» та «Тойота РАВ 4».

Ухвала колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 березня 2010 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року, що надані заявницею для порівняння, якими судові рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справи передано на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

У наданому для порівняння рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2012 року, що надана заявницею для порівняння, вказано, що оскільки позивачка постійно проживала разом зі спадкодавцем, то вона вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті, тому не позбавлена права на одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

У наданій для порівняння ухвалі від 1 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відхиляючи касаційну скаргу та залишаючи рішення суду апеляційної інстанції без змін, виходила з того, що доводи касаційної скарги про те, що оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що є спадковим майном, були втрачені, не підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Натомість судом встановлено, що оригінал державного акта на земельну ділянку знаходиться в сестри позивача, про що вона зазначила в апеляційній скарзі.

Таким чином, правові висновки суду касаційної інстанції в судових рішеннях від 23 травня 2012 року та 1 березня 2017 року та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами.

Порівняння змісту вказаних судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову, аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

З огляду на викладене підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадщину, усунення перешкод у користуванні спадковим майном та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко