Справа № 201/6284/17
Провадження № 2/201/1870/2017
У Х В А Л А

04 травня 2017 року Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ» в особі Дніпропетровської філії, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсними та скасування протоколів проведення електронних торгів та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 28 квітня 2017 року звернулася до суду із вказаною заявою до Державного підприємства «СЕТАМ» в особі Дніпропетровської філії, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсними та скасування протоколів проведення електронних торгів та зобовязання вчинити дії, що передана для розгляду судді Ходаківському М.П. згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 травня 2017 року, у якій вона просить:

-визнати визнати недійсними та скасувати протоколи проведення електронних торгів № 218554 від 12 грудня 2016 року, № 232011 від 30 січня 2017 року, № 246365 від 30 березня 2017 року;

-повернути нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 44, із визначеним описом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для визначення вартості майна шляхом залучення субєкта оціночної діяльності для проведення оцінки майна з подальшою передачею цього майна на реалізацію електронних торгів.

Ці вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

У ході примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року у справі № 412/13509/2012 головним державним виконавцем Данилевською Т.М. 04 червня 2015 року складено акт опису та арешту спірного нерухомого майна, що належить позивачу як іпотекодавцю. Відповідно до звіту від 21 жовтня 2016 року ринкова вартість спірного майна визначена у сумі 6 928 574 грн. 08 листопада 2016 року відділом примусового виконання рішень на адресу Дніпропетровської філії ДП «СЕТАМ» було надіслано заявку на реалізацію арештованого майна для проведення електронних торгів з реалізації спірного нерухомого майна.

Позивач посилається у позові на те, що 26 квітня 2017 року ознайомилася із матеріалами виконавчого провадження та їй стало відомо про результат проведення електронних торгів 12 грудня 2016 року, 30 січня 2017 року, 30 березня 2017 року, які визнано такими, що не відбулися і ДП «СЕТАМ» уцінив майно до 70% його вартості, а саме на 4 850 001,80 грн.

Заявою від 06 квітня 2017 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк ФОРУМ» повідомила відділ примусового виконання рішень про використання права іпотекодержателя щодо придбання предмета іпотеки за ціною 4 850 001,80 грн. (початкова ціна реалізації предмета іпотеки на треті торги) шляхом заліку у відповідній частині своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Позивач посилається на те, що електронні торги з реалізації предмета іпотеки (нерухомого майна по вул. Мандриківській, 44, у м. Дніпрі), який їй належить проведено із чисельними порушеннями норм чинного законодавства, що вплинуло на результати торгів, порушило її права та законні інтереси. Зокрема, її не було повідомлено про проведення електронних торгів, остаточна уцінка нерухомого майна на третіх електронних торгах призвела до того, що первісна оцінка зменшилася на 30 % або на 2 078 573 грн., при проведенні торгів не дотримано вимоги щодо необхідності опублікування оголошення про проведення електронних торгів. Усе це призвело до того, що для участі у торгах не було подано жодної заявки, була відсутня конкуренція, внаслідок чого суттєво зменшилася ціна майна, на яке пртендує наразі банк шляхом заліку у відповідній частині своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Ухвалою від 04 травня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за указаним позовом та призначено її до судового розгляду на 08 червня 2017 року.

Одночасно із предявленням позову та 03 травня 2017 року позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, у яких вона просить застосувати до вирішення спору такі заходи забезпечення позову:

-заборонити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчиняти дії із реалізації електронних торгів, оформлених протоколом № 246365 проведення електронних торгів від 30 березня 2017 року, а саме складати і надсилати (передавати) Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк ФОРУМ» ОСОБА_2 або її представникам, іншим посадовим особам ПАТ «Банк ФОРУМ» та їх представникам, організатору електронних торгів ДП «СЕТАМ» та його Дніпропетровській філії, іншим юридичним та фізичним особам постанову про предачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу (у відповідності до ч. 9 ст. 61 Закону України «про виконавче провадження») до вирішення спору по суті та набрання чинності рішенням суду;

-заборонити Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти дії із надсилання (передання) Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк ФОРУМ» ОСОБА_2 або її представникам, іншим посадовим особам ПАТ «Банк ФОРУМ» та їх представникам, іншим юридичним та фізичним особам постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу (у відповідності до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження») до вирішення спору по суті та набрання чинності рішенням суду;

-накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 44, та складається з: нежитлових будівель літ. И-1, И1-1, И2-1 загальною площею 843,2 кв.м., ганки літ. и, и3, приямок літ. и2, пункт охорони літ. ИА-1 (реєстраційний номер майна 9832386), яке належить на праві власності ОСОБА_1 (місце проживання: 49044, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1);

-заборонити державним та приватним нотаріусам України вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зміну речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, про скасування державної реєстрації речових прав, внесення змін до таких записів, а також видачу свідоцтва про придбання майна на прилюдних (електронних) торгах та вчиняти інші реєстраційні дії з оформлення результатів електронних торгів щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 44, та складається з: нежитлових будівель літ. И-1, И1-1, И2-1 загальною площею 843,2 кв.м., ганки літ. и, и3, приямок літ. и2, пункт охорони літ. ИА-1 (реєстраційний номер майна 9832386).

Подані до суду заяви про забезпечення позову у цій справі ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у випадку отримання відповідними особами постанови і акта про передачу майна стягувачу ними буде оформлено свідоцтво про право власності на спірне майно, що унеможливить для позивача погашення боргу перед банківською установою у повному розмірі, виконання можливого рішення суду про скасування протоколів електронних торгів і їх проведення за належною правовою процедурою, що може порушити її право на ефективний та належним правовий захист.

Розглянувши заяви про забезпечення позову, ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту та майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або і інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд відзначає, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обовязковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування судів України.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Так, судом встановлено, що дійсно предметом спору є відповідне нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт. Між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахування обсягу позовних вимог суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача стосовно застосування заходів забезпечення позовних вимог.

Як вбачається із заявлених вимог, предметом позову у цій справі є визнання недійсними протоколів електронних торгів, повернення нереалізованого майна на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для організації проведення оцінки майна з подальшою передачею його на реалізацію організатору електронних торгів.

Суд також при вирішенні питання про застосування означених заходів забезпечення позову відзначає, що, враховуючи характер спірних правовідносин та указані у позові усі обставини порушення процедури підготовки та проведення електронних торгів, є підстави для заборони складання і передачі стягувачу постанови та акту про передачу указаного у заяві і позові нерухомого майна в рахунок погашення боргу з метою уникнення їх подальшого відчуження, що може призвести до утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Ураховуючи вищевикладене, заборона складання і передачі стягувачу постанови та акту про передачу нереалізованого майна, відповідає змісту права, про захист якого позивач просить у суду та обраному ним способу захисту.

Суд також при вирішенні указаного питання бере до уваги те, що, враховуючи характер спірних правовідносин та указані у позові усі обставини порушення процедури підготовки і проведення електронних торгів та існування ймовірності придбання стягувачем предмету іпотеки шляхом заліку у відповідній частині забезпечених вимог в рахунок ціни майна, є підстави для накладення арешту на указане у заяві і в позові нерухоме майно та заборону нотаріусам здійснення, зміну, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Суд звертає увагу на те, що саме з метою охорони наявного у позивача законного інтересу на дотримання її прав при проведенні продажу належного їй майна та ефективного захисту від можливої передачі майна, яка відповідно до її доводів здійснюється із порушенням вимог законодавства, слід застосувати указані нею заходи забезпечення позову.

Одночасно суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду, зокрема, у випадку передбаченому ч.2 вказаної статті у разі зупинення реєстраційних дій.

Проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна (ч.1 ст. 25 вказаного Закону).

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 152 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити

Накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 44, та складається з: нежитлових будівель літ. И-1, И1-1, И2-1 загальною площею 843,2 кв.м., ганки літ. и, и3, приямок літ. и2, пункт охорони літ. ИА-1 (реєстраційний номер майна 9832386), яке належить на праві власності ОСОБА_1 (місце проживання: 49044, АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1).

Заборонити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул. Старокозацька, 56, м. Дніпро, 49101; ідентифікаційний код 34984907), Державному підприємству «СЕТАМ» (вул. Стрілецька, буд. 4-б, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 39958500) та його Дніпропетровській філії (вул. В.Винниченка, буд. 2, м. Дніпро, 49027; ідентифікаційний код 40061802) вчиняти дії з реалізації електронних торгів, оформлених протоколом № 246365 проведення електронних торгів від 30 березня 2017 року, а саме: складати і надсилати (передавати) постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу до вирішення спору по суті та набрання чинності рішенням суду.

Заборонити державним та приватним нотаріусам України вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зміну речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, про скасування державної реєстрації речових прав, внесення змін до таких записів, а також видачу свідоцтва про придбання майна на прилюдних (електронних) торгах та вчиняти інші реєстраційні дії з оформлення результатів електронних торгів щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 44, та складається з: нежитлових будівель літ. И-1, И1-1, И2-1 загальною площею 843,2 кв.м., ганки літ. и, и3, приямок літ. и2, пункт охорони літ. ИА-1 (реєстраційний номер майна 9832386), до вирішення спору по суті та набрання чинності рішенням суду.

Ухвалу про забезпечення позову направити для виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56; ідентифікаційний код 34984907), Державного підприємства «СЕТАМ» (вул. Стрілецька, буд. 4-б, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 39958500) та його Дніпропетровської філії (вул. В.Винниченка, буд. 2, м. Дніпро, 49027; ідентифікаційний код 40061802) та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58, каб. 213).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.П. Ходаківський