Справа № 428/3532/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

У вищевказаній заяві ОСОБА_1 також просила поновити пропущений строк звернення до суду із завою про скасування заочного рішення у звязку із тим, що після отримання копії заочного рішення вона не мала коштів для оплати послуг фахівця в галузі права і шукала безоплатного юриста для надання їй правової допомоги.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що через 3-5 днів після отримання копії заочного рішення вона звернулася до адвоката ОСОБА_6, який2 погодився надати їй безоплатну правову допомогу. Разом з тим, адвокат дуже довго складав документи для подання до суду, а тому вона пропустила відповідний процесуальний строк.

Представник позивача в судовому засідання заперечував проти поновлення процесуального строку.

Вирішуючи питання про можливість поновлення строку звернення із заявою про скасування заочного рішення суд враховує наступні норми Закону та обставини справи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення по цій справі ОСОБА_1 отримала 30 серпня 2017 року, про що свідчить відповідна розписка.

Суд враховує, що ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення посилається на обставини, які можуть мати суттєве значення для правильного вирішення справи по суті (неможливість потрапляння до спірного житлового приміщення, створення позивачем перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не отримала повістку про виклик в судове засідання на 02.06.2017 року, яка повернулася до суду із відміткою «через не запит».

Суд зазначає, що одним зі способів захисту прав субєктів цивільних правовідносин, в тому числі права на доступ до суду, є скасування заочного рішення, ухваленого без участі такого субєкта, що передбачено статтею 232 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13.

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_7 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Враховуючи сталу практику ЄСПЛ, зазначені положення законодавства та встановлені фактичні обставини, суд доходить висновку про те, що в даному випадку слід поновити строк заявниці для подання заяви про скасування заочного рішення суду, оскільки із змісту заяви вбачається необхідність перевірки відповідності заочного рішення всім дійсним обставинам спірних правовідносин.

У звязку із викладеним, з метою забезпечення права заявника на доступ до суду та перевірки відповідності заочного рішення всім дійсним обставинам спірних правовідносин, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 228, 210 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Призначити відкрите судове засідання з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення на 19 жовтня 2017 року о 13-30 год. в приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Копії цієї ухвали вручити або надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Б. Баронін