АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/450/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченка М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк» «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк» «Надра» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 травня 2008 року між банком і ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 197 982,05 доларів США зі сплатою 15,39 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим строком повернення 12 травня 2028 року. В якості забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель несе солідарну відповідальність перед банком, за невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 12 січня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 238 874,62 долара США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 908 727,65 грн.. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року позов Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк» «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк» «Надра» заборгованість у сумі 1 908 727,65 грн. судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. а всього загальною сумою 1 910 547, 65 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року залишено без задоволення заяву відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 в інтересах відповідача ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_5 та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ВАТ Комерційний банк» «Надра» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не досліджено виникнення суми заборгованості станом на 12 січня 2010 року, її розрахунок, коли відбулося останнє погашення по кредиту. Також судом не досліджено той факт, чи було продано заставне майно, а саме : земельну ділянку що розташована за адресою : АДРЕСА_2, загальною площею 0,0600 ГА, кадастровий номер : НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, на яку було звернуто стягнення за виконавчим написом № 367 від 27.01.2010 з метою продажу та погашення заборгованості її кредитом. Просив врахувати, що на момент звернення позивача до суду порука була припинена, у зв′язку із відсутністю звернення позивача до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов′язання.

На стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції виявлено, що відповідач ОСОБА_6, (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Дніпропетровськ, зареєстровано: АДРЕСА_1) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті (а.с. 206-207 том 1).

У відповідності до вимог статті 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно із витребуваних матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_7 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_8 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подала заяву про прийняття спадщини.

23 серпня 2013 року за письмовим повідомленням ОСОБА_7 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_8 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. відкрита спадкова справа.

Протокольною ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2017 року суд залучив до участі у справі правонаступника (спадкоємця відповідача ОСОБА_6) ОСОБА_8 в інтересах якої діє мати ОСОБА_7

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача та правонаступник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в судові засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга подана відповідачем ОСОБА_5 на заочне рішення суду першої інстанції з дотриманням порядку, встановленого для оскарження заочного рішення. Рішення суду першої інстанції оскаржується ним в частині задоволених позовних вимог щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5.

Відповідно до статті 303 ЦПК України апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції в частині вирішення позовний вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_5 на користь Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк» «Надра» заборгованості у сумі 1 908 727,65 грн. судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2008 року між ВАТ «КБ Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та відповідачем ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 822101/ФЛ, відповідно до умов якого ВАТ «Комерційний банк «Надра» надав позичальнику кредит у сумі 197 982,05 доларів США на строк до 12 травня 2028 року зі сплатою 15,38 % відсотків річних. Відповідно до п.3.3 Кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 10 числа поточного місяця вносити черговий мінімальний платіж, розмір якого складає 2 687,60 доларів США, на погашення сплати заборгованості ( тіла, відсотків). Пунктом 4.2.4. кредитного договору передбачене право банку достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі. У випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісії та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21 травня 2008 року з відповідачем ОСОБА_5 укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання боржником усіх зобов'язань, що виникають з кредитного договору. Згідно з підпунктом 1.2. договору поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до підпункту 5.3. договору поруки він діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором.

Із наданого позивачем розрахункузаборгованості вбачається, що позичальником останній платіж на погашення кредиту здійснено 14 липня 2008 року, на погашення нарахованих відсотків - у листопаді 2008 року (а.с. 9 том 1).

15 січня 2010 року кредитором направлена досудової вимоги позичальнику, у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів (а.с. 19, 20). Доказів вручення досудової вимоги відповідачам матеріали справи не містять.

У зв'язку з невиконанням позичальником строків повернення кредиту, що встановлені договором та виникненням заборгованості кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК Україниправо на дострокове повернення повної суми заборгованості по кредитному договору та сплати процентів, пред′явивши 05 лютого 2010 року позов до позичальника та поручителя про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, а також дострокового повернення частини позики, що залишилася. Обрахована станом на 12 січня 2010 року загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_6 перед позивачем щодо повернення кредитних коштів складає суму 238 874,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку становить суму 1 908 727,65 грн. з яких 196 042,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку становить суму 1 566 474,88 грн. - заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена; 37 871,38 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку становить суму 302 611,26 грн. - заборгованість за процентами за період з 21 травня 2008 року по 11 січня 2010 року; пеня за прострочення сплати ануітетного платежу - 39 641,51 грн. за період з 12 січня 2009 року по 11 січня 2010 року.

Установивши у ході розгляду справи, що позичальник ОСОБА_6 згідно договору взяті на себе зобов'язання не виконав, у передбачені в договорі терміни грошові кошти не повернув, що призвело до утворення заборгованості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач має право стягнути заборгованість по кредиту та процентам, а також вимагати дострокове стягнення заборгованість по кредиту, що залишилася.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині вирішення позовний вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_5 на користь Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк» «Надра» заборгованості у сумі 1 908 727,65 грн. судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., виходячи з наступного:

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За положеннями статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті позичальники ОСОБА_6, (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Дніпропетровськ, зареєстровано: АДРЕСА_1) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 206-207 том 1).

За життя позичальник ОСОБА_6 допустив порушення умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим кредитором 05 лютого 2010 року пред′явлено позов в суд про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Станом на день його смерті за ним рахувалася заборгованість.

Згідно з відомостями приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу за місцем відкриття спадщини спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_10 є малолітня донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в інтересах якої діє мати ОСОБА_7 (а.с. 11-27 том 2).

В силу ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні.

За наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено в договорі поруки.

Якщо поручитель не поручився за нового боржника, то в силу частини 3 статті 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу.

Отже, убачається, що у разі смерті боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника.

Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов'язку є неправомірним.

За умовами договору поруки від 21 травня 2008 року, укладеного між ВАТ «КБ Надра» ( правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та відповідачем ОСОБА_5, останній не давав кредитору згоди відповідати за нового боржника.

Оскільки договір поруки від 21 травня 2008 року не передбачає відповідальності поручителя ОСОБА_5 за виконання договору кредиту новим боржником, то порука є припиненою.

Обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (статті 1216, 1218 ЦК України). Таким чином, дані правовідносини допускають правонаступництво в порядку спадкування.

За таких обставин рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року в частині вирішення позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в позові.

В частині вимог до ОСОБА_6 рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому колегія суддів відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: