провадження № 2/294/348/17
справа № 294/1220/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Лесько М.О.,

при секретарі Решетар В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 районної державної адміністрації Житомирської області за участю третьої особи - відділу Держгеокадастру в ОСОБА_6 районі Житомирської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним і скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 районної державної адміністрації Житомирської області за участю третьої особи - відділу Держгеокадастру в ОСОБА_6 районі Житомирської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним і скасування розпорядження мотивуючи свої вимоги наступним.

Після смерті батька позивача - ОСОБА_7, який помер 21.01.2006 року відкрилась спадщина, зокрема, на належну йому земельну частку (пай), спадщину після смерті батька прийняла мати позивача - ОСОБА_8 згідно частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, але спадкових прав не оформила. 15.11.2014 року ОСОБА_8 померла, після її смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Батьки позивача були членами ВАТ «Суслівське», на зборах власників земельних часток (паїв) ВАТ «Суслівське» ОСОБА_8 неправомірно, на думку позивача, внесла його сестру - ОСОБА_4 до списку співвласників земельних часток (паїв) ВАТ «Суслівське», оскільки вона не була членом товариства, тому не мала права на земельну частку (пай), на підставі цих списків ОСОБА_6 районною державною адміністрацією Житомирської області було прийнято розпоряджання та на імя ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 та представники позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_6 РДА Житомирської області - ОСОБА_5 позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - відділ Держгеокадастру в ОСОБА_6 районі Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, від представника третьої особи ОСОБА_9 до суду надійшла заява, згідно якої він просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення вказаних осіб, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

21.01.2006 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №028005, виданим 21.01.2006 року виконавчим комітетом Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 10).

15.11.2014 року померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №245520, виданим 17.11.2014 року виконавчим комітетом Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ТП №042041 від 12.04.1996 року, матір'ю позивача є ОСОБА_8, батьком ОСОБА_7 (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №781457, площею 2,9376 гектарів, що знаходиться на території Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області виданий на імя ОСОБА_4(а.с.9).

Судом встановлено, що розпорядженням ОСОБА_6 районної державної адміністрації Житомирської області №618 від 27.12.2006 року погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого ВАТ «Суслівське».

Згідно довідки №11 від 20.10.2015 року, виданої відділом Держгеокадастру у ОСОБА_6 районі Житомирської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0284023 від 26.11.1997 року по реформованому ВАТ «Суслівське» був виданий на імя ОСОБА_7 (а.с. 15)

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_8 позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_4 зверталась із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_10 та 02.02.2015 року на підставі поданих ними заяв було заведено спадкову справу № 14/2015 (а.с. 33-64).

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право насувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.158 Земельного кодексу України (надалі по тексту - ЗК України) виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України), суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами країни.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості), проводиться відповідною місцевою радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до п. 8 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, розподіл земельних ділянок може здійснюватися за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв) або їх представників такими способами:

- за списком (складається в алфавітному або іншому порядку, визначеному рішенням зборів);

- шляхом жеребкування у разі відсутності згоди щодо розподілу за списком.

Результати розподілу оформляються протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв) або їх представниками, які взяли участь у розподілі, головуючим та секретарем зборів. До протоколу додаються такі документи:

- реєстраційний список власників земельних часток (паїв) або їхніх представників, які взяли участь у розподілі (у ньому потрібно зазначити номери вибраних земельних ділянок за проектом; проти кожного запису власник ставить свій підпис; на кожному аркуші списку мають стояти підписи голови та секретаря зборів, а також печатка відповідної ради);

- схема розміщення земельних ділянок за проектом, в якій зазначено номери земельних ділянок та номери їхніх власників (за списком).

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, враховуючи, що нормами Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено проведення розподілу земельних часток (паїв) виключно власниками земельних часток (паїв), власниками земельних часток (паїв) ВАТ «Суслівське» було включено до списку власників земельних часток (паїв) відповідача ОСОБА_4, до повноважень відповідача - ОСОБА_6 районної державної адміністрації Житомирської області не входить перевірка правомірності складання таких списків на наявність права на земельну частку (пай), тому суд не знаходить достатніх правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 15, 16, 21 ЦК України, ст.ст. 78, 153, 158 ЗК України, ст.ст. 14,19 Конституції України, ст.ст. 3,5,9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 8 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 158, 169, 212-215, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 районної державної адміністрації Житомирської області за участю третьої особи - відділу Держгеокадастру в ОСОБА_6 районі Житомирської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним і скасування розпорядження.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Лесько