АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3724/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 626/425/17 Константинов Д.С.
Категорія: сімейні Доповідач - Швецова Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обгрунтування позову посилався на те, що відповідно до рішення Красноградського районного суду Харківської області від 07.04.2008 року з нього на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Однак на даний час він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу, оскільки він на даний час має іншу сім'ю, у нього ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_6. Зазначав, що в сім'ї працює один, дружина доглядає сина, який часто хворіє, про що надав суду довідку Красноградської ЦРЛ. Крім того просив врахувати факт, що згідно його добровільної заяви до бухгалтерії він сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини, проте пояснив, що це він зробив так як вважав, що в сім'ї буде залишатися більше коштів і аліменти на користь ОСОБА_2 будуть вираховуватися без врахування 1/6 частини. На даний час він фактично проживає разом із ОСОБА_7 та сином ОСОБА_6 і утримує свою сім'ю. Просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що підлягають стягненню відповідно до рішення Красноградського районного суду від 07.04.2008 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає АДРЕСА_1, (інн. НОМЕР_1), працює у ФБУ «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування», на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів його заробітку на 1/5 частину від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити повністю.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначила, що позивачем не надано до суду першої інстанції належних та допустимих доказів для зменшення розміру аліментів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів його заробітку на 1/5 частину від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дитини починаючи з дня набрання рішенням законної сили, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне становище позивача змінилося та він має іншу сім'ю.

Однак, погодитися з таким рішенням неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 07 квітня 2008 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання на ОСОБА_8 у розмірі ? частини від заробітку відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.03.2008 року.

Стягуючи аліменти у частці, суд виходив з того, що відповідач має постійну роботу.

З долученої до матеріалів справи довідки вбачається, що ОСОБА_3 на теперішній час працює в ПАТ «Укргазвидобудування» та має постійний стабільний заробіток.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зміни майнового стану, позивачем не надано.

Крім цього, наявність іншої дитини, на утримання якої позивачем самостійно сплачуються аліменти, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на ту обставину, що ОСОБА_3 також утримує ОСОБА_9, сина його дружини, та добровільно сплачує аліменти (шляхом утримання з його заробітної плати) на користь ОСОБА_7, з якою знаходиться у зареєстрованому шлюбі, на утримання сина ОСОБА_6, судова колегія вважає безпідставним, оскільки на позивача не покладений обов'язок утримувати ОСОБА_10, а також знаходження позивача в іншому шлюбі та народження дитини не можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Твердження позивача, що його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у зазначеному розмірі, оскільки він добровільно сплачує аліменти на сина ОСОБА_6 та на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, колегією суддів не може бути прийнято до уваги, оскільки позивач є працездатним та має постійний заробіток та даних на підтвердження позовних вимог не надав

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Керуючись ст.ст. 301,302, п.п.3 і 4 ст. 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року - скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: