АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/5596/17 Головуючий у 1-ій інстанції - Яценко Н.О.
Унікальний №756/6183/16-ц Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

При секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання дій, визнання правочину дійсним, зобов»язання вчинити певні дії, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 і, з урахуванням уточнень до позову, просив ухвалити рішення, яким захистити його права споживача та визнати дійсним, укладений між сторонами, договір побутового замовлення, зобов»язати відповідача виконати договір в натурі та стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочку виконання зобов»язання у сумі 48.780 грн. /а.с.2-5,16-22,93-94/

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 08.06.2014 року між ним, та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено усний договір №01/02, за яким за замовленням позивача відповідач повинен був із власних пиломатеріалів виготовити для позивача будівельні дерев»яні матеріали, зокрема, брус, лаги, дошку для підлоги, дошку дубову, дошку «вагонка» та ін.

Позивач також зазначив, що указаний договір є довгостроковим, а виготовлення відповідачем окремих виробів виконувались на підставі окремих правочинів за заявками позивача.

Оскільки відповідачем неналежним чином виконувався указаний договір, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року у позові відмовлено за відсутністю доказів наявності договірних відносин між сторонами/а.с.130-132/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Скаржник послалася на те, що судом першої інстанції не надано належну оцінку доводам позовної заяви, а також неправильно встановлено обставини справи.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ОСОБА_2 наполягав на тому, що 08.06.2014 року між ним та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладена угода на невизначений термін, згідно якої за замовленням позивача відповідач зобов»язувався виготовити із власних пиломатеріалів будівельні дерев»яні матеріали: брус, лаги, дошку для підлоги, дошку дубову, дошку «вагонка» та ін. Об»єм та кількість замовлених виробів позивач оформив на аркушах паперу, які передав відповідачу, копія якого долучена до матеріалів справи - а.с.9,10.

Як зазначив позивач, він здійснив передоплату, передавши відповідачу на руки приблизно 12.000 грн./а.с.11/.

Вище зазначені обставини підтвердили у суді першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Дійшовши висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується наступним.

В силу ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до правового висновку висловленого Верховним Судом України за результатами розгляду справи за №6-872цс17, набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов»язки за договором, тобто, коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, посилаючись на вище зазначені обставини щодо виникнення договірних відносин між сторонами та їх виконання, позивач ОСОБА_2, між тим, не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, якими в даному випадку могли бути письмовий договір побутового замовлення на виконання робіт, розписки чи квитанції відповідача про отримання платежу від позивача на виконання указаного замовлення, акти прийому-передачі виконання робіт за указаним замовленням, або письмові проміжні заявки на виконання робіт, які прийнятті до виконання відповідачем, а також інші письмові докази.

В той же час, відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції заперечував наявність будь-яких договірних відносин з позивачем на виконання замовлення з виготовлення будівельних пиломатеріалів, а звернення позивача до суду з цим позовом відповідач ОСОБА_3 обгрунтував намаганням позивача помститись йому за невиконання договірних відносин договору оренди виробничого приміщення, який був укладений між сторонами 01.08.2014 року /а.с.79-81/.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не навів доказів виникнення договірних відносин між сторонами, і, відповідно, виникнення будь-яких між ними зобов»язань, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання дійсним договору, на який посилається позивач.

В силу цього, не можуть бути задоволені вимоги позивача, передбачені ст.611 ЦК України, в частині настання правових наслідків невиконання зобов»язання, такі, як сплата неустойки, відшкодування збитків, що вимагає позивач.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді