Ухвала

іменем україни

27 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до Тернопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа - Відділ Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області, про скасування розпоряджень та визнання недійсним державного акта про право власності на землю, за касаційними скаргами заступника прокурора Тернопільської області - Галицького О. та Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Підгороднянська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області звернулася до суду з позовом до Тернопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа - Відділ Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області, про скасування розпоряджень голови Тернопільської райдержадміністрації від 22 березня 2010 року № 275, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради, та від 28 травня 2010 року № 605, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, а також про визнання недійсним державного акта НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку розміром 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, кадастровий номер НОМЕР_2

Наобгрунтування позовних вимог посилалася на незаконність вищевказаних розпоряджень з підстав, що земельна ділянка, яка надавалася ОСОБА_3 знаходиться в межах населеного пункту с. Підгороднє, у зв'язку з чим Тернопільська райдержадміністрація в силу вимог Конституції та земельного законодавства України не була наділена правом розпорядження такою, й виданий на підставі незаконного розпорядження державний акт на землю є недійсним.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2015 року позов Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області задоволено.

Скасовано розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації від 22 березня 2010 року № 275 «Про дозвіл ОСОБА_3, на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради».

Скасовано розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації від 28 травня 2010 року № 605 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 розміром 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства яка розташована на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4, як власник спірної земельної ділянки, який не був стороною спору й не брав участі у справі, просив скасувати рішення суду першої інстанції, вважаючи його таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального права та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2016 року заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

У касаційних скаргах заступник прокурора Тернопільської області - Галицький О. та Підгороднянська сільська рада Тернопільського району Тернопільської областіпросять скасувати рішення суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_3 знаходиться в межах населеного пункту с. Підгороднє, у зв'язку з чим Тернопільська районна державна адміністрація не вправі була розпоряджатися нею.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин справи, а саме, що спірна земельна ділянка на час її надання ОСОБА_3 знаходилася у межах села Підгороднє, у зв'язку з чим Тернопільська райдержадміністрація не вправі була приймати рішення про її передачу у власність відповідно до приписів ч. 3 ст. 122, п. 12 Перехідних положень ЗК України.

Проте із вказаними висновками судів повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації від 22 березня 2010 року № 275 ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради.

Розпорядженням голови Тернопільської РДА від 28 травня 2010 року № 605 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради.

06 вересня 2010 року на підставі вказаного розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 розміром 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2

Слідчим управлінням УМВС України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000010 від 15 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відносно службових осіб управління Держкомзему в Тернопільському районі та Тернопільської РДА щодо незаконного надання земельних ділянок, зокрема ОСОБА_3 - земельної ділянки площею 1,00 га.

Під час розгляду справи на стадії апеляційного провадження судом також встановлено, що 06 серпня 2014 року ОСОБА_3 продала належну їй на праві власності земельну ділянку розміром 1,0000 га, розташовану на території Підгороднянської сільської ради, ОСОБА_4 (а.с.67-68). Право власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку того ж дня зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.69-70).

У січні 2014 року за заявою ОСОБА_4 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок, а з 21 лютого 2015 року ОСОБА_4 є власником 10 окремих земельних ділянок, що утворилися внаслідок поділу земельної ділянки, придбаної у ОСОБА_3

Судом встановлено, що з березня 2016 року на розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом прокурора Тернопільської області в інтересах Підгороднянської сільської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба Тернопільського районного управління юстиції, Відділ держгеокадастру в Тернопільському районі, приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Брикса Т.І. про скасування державної реєстрації права власності, витребування земельних ділянок.

Зі змісту рішення суду першої інстанції випливає, що висновок про знаходження спірної земельної ділянки в межах населеного пункту с. Підгороднє зроблено з урахуванням викопіювання проекту встановлення меж і утворень території с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, картографічних матеріалів.

Зокрема, з долученого позивачем до матеріалів справи викопіювання з проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради 1992 року (коректура) вбачається, що спірна земельна ділянка частково розміщена в межах населеного пункту с. Підгороднє.

З долученого позивачем витягу з державного кадастру, сформованого після 01 січня 2013 року вбачається розташування усієї спірної земельної ділянки в межах населеного пункту с. Підгороднє.

Разом з тим, з дослідженої судом апеляційної інстанції технічної документації на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_3 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_3 надавалася з земель запасу (рілля) на території Підгороднянської сільської ради за межами населеного пункту; у проекті землеустрою міститься довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель (форми 6-зем); при виготовленні даного проекту спеціалістом проводилось обстеження земельної ділянки на місцевості, приймалася до уваги існуюча картографічна інформація, викопіювання проекту встановлення меж і утворень території с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області й на схемі земельна ділянка, що надавалася ОСОБА_3, розташована за межами населеного пункту с. Підгороднє. Межі земельної ділянки, що виносились в натуру погоджені, в тому числі, сільським головою с. Підгороднє ОСОБА_6

Залучена в ході апеляційного розгляду справи спеціаліст ОСОБА_7, яка працює на посаді головного спеціаліста Управління землеустрою та охорони громадськості Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області, пояснила, що з наявних у даний час у відділі Держгеокадастру в Тернопільському районі матеріалів, конкретно вказати місцерозташування спірної земельної ділянки неможливо, оскільки вона проходить по границі межі населеного пункту с. Підгороднє. На момент передачі ОСОБА_3 земельної ділянки згідно проектної документації встановлення меж с. Підгороднє 1992 року (затвердженої рішенням обласної ради у 1993 році) спірна земельна ділянка знаходилася за межами населеного пункту.

Відповідно до ст. 123 ЗК України при зверненні громадянина з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою долучається викопіювання з картографічних матеріалів, де зазначається орієнтовне розташування та розмір земельної ділянки, яку він бажає отримати. Коли спеціаліст розпорядника земель видає форму 6-зем, він маючи орієнтовне місце розташування земельної ділянки, піднімає проект формування території, перевіряє чи співпадає місце розташування земельної ділянки з даним проектом і лише тоді видає відповідну довідку. Якщо в технічній документації ОСОБА_3 земельна ділянка, яку вона бажала отримати розташована за межами населеного пункту, то відповідно до проекту формування території с. Підгороднє 1992 року, земельна ділянка знаходилася за межами населеного пункту, а тому була підстава для видачі форми 6-зем. Коли відбувається відведення меж в натурі землевпорядник сільської ради обов'язково є присутнім, він входить до складу комісії, яка затверджує проект відведення меж. Розробник документації з землеустрою має повністю визначити межі земельної ділянки з зазначенням поточних координат. Після перенесення цих координат під час реєстрації земельної ділянки видно, куди попадають координати, де межі земельної ділянки (в межах населеного пункту чи за ними). Проект формування території с. Підгороднє 1992 року не оцифрований (на час надання земельної ділянки ОСОБА_3 був відсутній файл обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному варіанті) і не занесений в базу державної земельно-кадастрової карти.

У 2015 році Підгороднянською сільською радою було виготовлено новий проект землеустрою щодо зміни меж с. Підгороднє, який оцифрований і занесений в базу, реєстратор його вже бачить. Якщо після прийняття Тернопільською райдержадміністрацією правомірного розпорядження мало місце неправильне здійснення виносу меж земельної ділянки в натурі, то це підлягає окремому доказуванню з залученням відповідних спеціалістів шляхом проведення земельно-технічної експертизи з врахуванням меж населеного пункту с. Підгороднє, що існували станом на 1992 рік згідно затвердженого у встановленому законом порядку проекту формування території. Відповідь на питання щодо точного визначення місця розташування спірної земельної ділянки може дати відповідна технічна експертиза. Після затвердження 05 січня 2016 року сесією районної ради змін до проекту землеустрою меж населеного пункту с. Підгороднє, якими територія останнього була збільшена внаслідок включення додаткових площ, з'ясувалося, що дана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Підгороднє.

З пояснень наданих сільським головою Підгороднянської сільської ради вбачається, що погоджуючи технічну документацію ОСОБА_3 він не заперечував, що земельна ділянка, яка їй надавалася у власність райдержадміністрацією, знаходилася за межами населеного пункту, однак не виключає допущення помилок при виносі меж в натурі.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи суперечливих доказів про місце розташування земельної ділянки, наданої ОСОБА_3 згідно розпоряджень Тернопільської РДА, які не усунуті й в ході розгляду справи апеляційним судом, апеляційний суд вважав, що встановлена судом першої інстанції обставина, що спірна земельна ділянка на час надання її Тернопільською РДА ОСОБА_3 знаходилася в межах с. Підгороднє Тернопільського району не підтверджена належними й допустимими доказами, а тому висновок суду про те, що Тернопільська РДА вийшла за межі своєї компетенції, розпорядившись вказаною земельною ділянкою, як такий, що не відповідає обставинам справи та ґрунтується на суперечливих доказах, у зв'язку з чим апеляційний суд ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Підгороднянської сільської ради у зв'язку з їх недоведеністю.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо достатності матеріалів і документів для ухвалення відповідного судового рішення, судам слід враховувати, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи шляхом роз'яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов'язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у визначених процесуальним законодавством випадках.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 173, ч. 2 ст. 174 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію села від інших територій. Межі села встановлюються і змінюються за проектами землеустрою. Рішення про встановлення і зміну меж сіл селищ приймаються обласними радами.

Згідно з п. «б» ч. 2 ст. 198 ЗК України кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Положеннями ст. 198 ЗК України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 143 ЦПК України встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.

Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновками експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Проте на порушення вимог ч. 4 ст. 10, ст. ст. 57, 59 ЦПК України апеляційний суд, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: зробивши висновок про суперечливість доказів щодо місця розташування земельної ділянки, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, зокрема, що стосується необхідності призначення у справі відповідної експертизи для з'ясування вказаних обставин.

Враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами належним чином не встановлені, судами порушено норми матеріального та процесуального права, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги заступника прокурора Тернопільської області - Галицького О. та Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області задовольнити частково.

Заочне рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М. Мазур

Т.О.Писана