Справа № 676/5432/16-ц Номер провадження 2/676/285/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

з участю секретаря Перун А.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільський,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним. Ухвалою суду залучено в якості третьої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільський. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з відповідачем уклали шлюб 25 серпня 20І5 р., від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, 20.03.2016 р. З вини відповідача припинили спільне проживання, відповідач почав влаштовувати безпричинні сварки, намагався застосувати до неї фізичну силу, чинив психологічний тиск, з цього приводу змушена була звертатись за допомогою до поліції. Через деякий час після реєстрації шлюбу почала помічати в поведінці відповідача певні відхилення, це виражалось у його нервозності, неадекватних вчинках, у безпричинних спалахах гніву, агресії по відношенню до неї, а тому виникла підозра в тому, що у нього порушена психіка, від його родичів випадково дізналась, що відповідач перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, їй же відповідач пояснив,що він дійсно перебуває на обліку у психіатра але з приводу скаліозу. До реєстрації шлюбу відповідач не повідомив її про своє захворювання, його хвороба почала проявлятись вже під час спільного життя. Позивачка просила суд рішення,яким визнати недійсним шлюб на підставі ст.ст. 41, 42 СК України. Під час розгляду справи позивачка позовні вимоги уточнила(а.с.60), вказує, що згідно епікризу який свідчить про перебування відповідача з 30.01.2015 р. по 01.04.2015 р. в стаціонарному відділенні Хмельницької обласної лікарні йому встановлено діагноз невролога «епілептична хвороба», він відмічає виражену дратівливість, нестриманість, конфліктність, часто вступає в конфлікти з рідними, тому його поведінка є небезпечною для неї, її дитини та матері, у відповідача обтяжена спадковість, тому не виключається загроза цього захворювання для дітей народжених від нього, а тому просить суд на підставі ч.4 ст.41 СК України визнати їх шлюб недійсним оскільки відповідач приховав від неї епілептичну хворобу. В суді позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити, просять також стягнути 500,00 грн. витрат на правову допомогу, витрати по сплаті судового збору. Суду позивачка пояснила, що відповідач їй розповідав, що хворіє на скаліоз, в звязку з цією хворобою отримує пенсію; перебуваючи стані спяніння відповідач неодноразово її бив, душив, це бачили сусіди, неодноразово викликали до нього поліцію, він і її маму бив, батька; в нього періодично виникали спалахи агресії, спиртні напої вживав щоб розслабитись; разом не живуть з вересня 2016 р.; з часом зрозуміла що він психічно хворий, в нього періодично бувають припадки, пізніше дізналася, що це ознаки епілепсії, боїться що може передатися дитині, не казав про цю хворобу до реєстрації шлюбу.

Відповідач та його представник в суді уточнені позовні вимоги не визнали, просять відмовити в їх задоволенні. Суду відповідач пояснив, що перед одруженням зустрічався з позивачкою, позивачці було відомо що він хворіє оскільки разом ходили в поліклініку, вона чекала його під кабінетом психіатра, в 2015 р. був в обласній психіатричній лікарні, припадки епілепсії в нього бувають один раз на півроку, дійсно мати в нього хворіє на епілепсію. Представник відповідача суду пояснив, що позивачкою та її представником не надано суду належних доказів в обґрунтування вимог, позивачка знала що відповідач хворіє оскільки він є інвалідом 2 групи, отримує пенсію.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є матірю позивачки, дочка зустрічалася з відповідачем до реєстрації шлюбу три місяці, після реєстрації шлюбу молоді жили в неї в будинку, спочатку було все нормально однак з часом відповідач став агресивним, вчиняв скандали, сварки, в звязку з його неадекватною поведінкою неодноразово викликали поліцію; про свою дійсну хворобу він нічого не розповідав, казав що в дитинстві перехворів сколіозом, з часом дізналися що в нього хвора мати.

Допитана в якості свідка позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що з відповідачем разом прожили рік, спочатку він при припадках тікав з дому щоб ніхто не бачив, пригадує що одного разу коли годувала дитину він впав, казав що болить серце, поливала його водою щоб зняти судоми; потім почала замічати, що приблизно раз в місяць його починало трусити, це було після агресії, він їй казав що в нього то серце, то нирки хворі; до них неодноразово приходила його мати, вчиняла сварки, лізла битися; з часом дізналася, що і свекруха і відповідач стоять на обліку у психіатра.

Допитаний в якості спеціаліста лікар-психіатр ОСОБА_7 суду пояснив, що відповідач перебуває в нього на обліку з діагнозом «легка розумова відсталість з вираженими судомними нападами»; його основний діагноз супроводжує епілептична хвороба; в нього спадкова епілепсія від матері; з матеріалів картки диспансерного обліку вбачається, що в дитинстві він був на обліку в дитячого психіатра, в 2004 р. при обстеженні в обласній психіатричній лікарні йому було встановлено діагноз «легкий когнітивний розлад» та додатковий діагноз "судомний синдром» після чого йому було встановлено соціальну допомогу яку отримував до повноліття; в 2015 р. він також був в обласній лікарні де діагноз був встановлений як «легка розумова відсталість з незначними поведінковими розладами обумовлена не уточненими причинами, судомний синдром»; судомний синдром це і є «епілепсія»; йому встановлено 2 групу інвалідності; сама по собі епілепсія як діагноз захворювання хворому не виставляється, вірогідність передачі хвороби генетичним шляхом не вивчена.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, спеціаліста, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідач є інвалідом 2 групи яка встановлена йому згідно акту МСЕК № 283 від 01.04.2015 р. тимчасово до 01.05.2017 р.

Сторони зареєстрували шлюб 25.08.2015 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському реєстраційної служби Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 684. Від шлюбу народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ч.1 ст. 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Ст.30 СК України передбачено, що наречені зобов'язані повідомити один одного про стан свого здоров'я. Держава забезпечує створення умов для медичного обстеження наречених. Порядок здійснення медичного обстеження наречених встановлює Кабінет Міністрів України. Результати медичного обстеження є таємницею і повідомляються лише нареченим. Приховування відомостей про стан здоров'я одним з наречених, наслідком чого може стати (стало) порушення фізичного або психічного здоров'я іншого нареченого чи їхніх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків. Ч.2 зазначеної статті передбачено, що при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, згідно листа комунального закладу охорони здоровя «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» від 20.04.2017 р. № 173 відповідач визнаний інвалідом 2 групи «інвалідність з дитинства» з приводу патології «розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії у вигляді дисфорій, помірного інтелектуально-неетичного зниження, частих корчових(судомних) нападів». 2 група інвалідності відповідачу встановлена згідно акту МСЕК № 283 від 01.04.2015 р. Однак відповідач приховав від позивачки свою хворобу.

На думку суду, незважаючи на незначний час перебування у шлюбі відповідач своєю поведінкою, прихованою від позивачки хворобою значною мірою порушив її права, що мало наслідком неодноразових конфліктів в сімї які супроводжувалися його агресивними діями, викликами працівників поліції, що в суді підтвердили допитані свідки, що також підтверджується копією постанови суду від 11.08.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП(а.с.10). Крім цього суд враховує, що прихована хвороба може бути небезпечна як для другого з подружжя так і їх нащадка малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені обставини підтверджуються пояснення спеціаліста, епікризом з карти стаціонарного хворого № 1849(а.с.58) ОСОБА_1 Суд критично оцінює заперечення відповідача та його представника оскільки вони спростовуються поясненнями спеціаліста, свідків, копіями медичних документів витребуваних судом з Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1, КЗОЗ «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи».

При цьому суд також враховує, що про тяжку хворобу відповідача свідчить і призначена йому 2-га група інвалідності, крім того епілептична хвороба є захворюванням передбаченим в Переліку хронічних захворювань, при яких особи, які страждають ними, не можуть проживати в комунальній квартирі чи в одній кімнаті з іншими членами своєї сім'ї, затвердженому наказом Міністра охорони здоров'я УРСР від 8 лютого 1986 р. № 52.

На підстав викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17, згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

В звязку з цим витрати по сплаті судового збору та сплати витрат на правову допомогу підлягають компенсації за рахунок держави. Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» судові витрати компенсуються позивачу за рахунок держави Державною судовою адміністрацією в їх фактичному розмірі, але не більше від граничних розмірів компенсації таких витрат.

Керуючись ст..ст. 21, 27, 30, 41 СК України, ст.ст. 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

вирішив:

позов задоволити. Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 25.08.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському реєстраційної служби Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 684.

Судовий збір в сумі 551,20 грн. та 500,00 грн. витрат на правову допомогу компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На рішення сторонами, третьою особою може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В.