Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/279/17 Головуючий у 1-й інст. Руденко В. О.
Категорія 30 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відшкодування збитків,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2017 року,

встановила:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з державного бюджету України 3000 грн. збитків, спричинених протиправною бездіяльністю відділу Держгеокадастру у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що постановою Брусилівського районного суду Житомирської області по справі № 275/93/17 від 01 березня 2017 року визнано протиправною бездіяльність відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирській області щодо ненадання інформації в письмовому вигляді на його звернення від 13 січня 2017 року. У звязку із зверненням до суду та явкою у судові засідання ним понесені матеріальні витрати на оренду автомобіля у розмірі 3000 грн., згідно договорів оренди від 29 листопада 2016 року та 04 лютого 2017 року.

Посилаючись на ст. 56 Конституції України та ст. ст. 1166, 1173 ЦК України вважає, що шкода, завдана незаконними рішеннями органами державної влади, органами місцевого самоврядування при здійсненні їх повноважень, відшкодовується за рахунок держави чи відповідного органу.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що оскаржуване рішення ухвалене без повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів. Зазначає, що є всі підстави для відшкодування відповідачем завданої шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК).

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 01.03.2017 по адміністративній справі № 275/93/17 за позовом ОСОБА_2 до відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області визнано протиправною бездіяльність щодо не надання інформації відповідачем у письмовому вигляді на звернення позивача від 13.01.2017 та зобовязано відповідача надати належну інформацію (а.с. 3-4).

Листом відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 31-6-0.22-16/102-17 від 31.03.2017 на адресу ОСОБА_2 надана відповідь на його звернення від 13.01.2017 про наявність не витребуваних земельних часток (паїв), які станом на 01.01.2017 обліковуються на території Брусилівської селищної ради Житомирської області (а.с. 25).

Частина 3 ст. 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно договорів оренди від 29.11.2016 р та 04.02.2017 ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 у тимчасове володіння та користування з правом керування автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 для службових та особистих поїздок, строком відповідно відповідно з 29.11.2016 до 01.02.2017 та з 04.02.2017 до 04.04.2017 із виплатою орендної плати в розмірі 1000 грн. на добу, яку орендар повинен сплачувати орендодавцю до десятого числа щомісяця (а.с.8, 9).

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 просить задовольнити позов, посилаючись на ст. 56 Конституції України та ст. ст. 1166, 1173 ЦК України.

Згідно ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, що завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1173 ЦК України передбачає, що шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади АРК або органу місцевого самоврядування, при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК, органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У відповідності до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Проте будь-яких доказів фактичного понесення позивачем витрат на оренду останнім не надано суду.

Твердження позивача про спричинення йому збитків внаслідок протиправної поведінки відповідача спростовуються матеріалами справи.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову.

Таким чином, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд визнає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: