Справа № 2-5042/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить суд: скасувати арешти на все його рухоме та все нерухоме майно, накладені у якості забезпечення позову у справі № 2-5042/11, ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Макарчук В.В. від 26 жовтня 2011 року; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 20 лютого 2012 року за № 12186532 про арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна, в межах ціни позову, яке належить йому на праві приватної власності; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 20 лютого 2012 року за № 12157157 про арешт невизначеного майна, всього рухомого майна, в межах ціни позову, яке належить йому на праві приватної власності.

В судове засідання сторони не з'явилися. Заявник у заяві про скасування заходів забезпечення позову просив суд розгляд питання про скасування заходів забезпечення позову провести без його участі в судовому засіданні.

Відповідно до ч.5 ст.154 Цивільного процесуального кодексу України, неявка осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви про скасування заходу забезпечення позову у відсутність сторін.

Суд, вивчивши доводи заяви про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Прокуратури Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення суми збитків.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року, накладено арешт в межах ціни позову, а саме 2 158 936,2 гривень, на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт в межах ціни позову, а саме 2 158 936,2 гривень, на рахунки в установах банків, які відкриті на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року, позов Прокуратури Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення суми збитків - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації суму збитків у розмірі 2 158 936 гривень 20 копійок; стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 1700 гривень 00 копійок та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень 00 копійок, в дохід держави.

В подальшому, з боку відповідача ОСОБА_1 до Апеляційного суду м. Києва були подані апеляційні скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року та рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2012 року, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року була залишена без змін.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2012 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києва було змінено, виключено з рішення суду посилання на ст. 1166 ЦК України. Вважати, що спір вирішено на підставі ст.ст. 130, 134 Кодексу законів про працю України.

В подальшому, відповідачем ОСОБА_1 до Апеляційного суду м. Києва було подано заяву про перегляд у зв'язку з новоявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2012 року, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2012 року була залишена без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2013 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2012 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції .

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2013 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2012 року скасовані та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову прокурора Дніпровського району м. Києва, заявленого в інтересах держави в особі Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення суми збитків було відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що в позові Прокуратури Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відмовлено, суд вбачає за можливе скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року в частині накладення арешту в межах ціни позову, а саме 2 158 936,2 гривень, на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт в межах ціни позову, а саме 2 158 936,2 гривень, на рахунки в установах банків, які відкриті на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 154, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року щодо накладення арешту в межах ціни позову, а саме 2 158 936,2 гривень, на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт в межах ціни позову, а саме 2 158 936,2 гривень, на рахунки в установах банків, які відкриті на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: