АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Левенця Б.Б.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Просто страхування», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежна страхова компанія», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою,

в с т а н о в и л а :

у січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ПрАТ «Просто страхування», в якому просила стягнути солідарно з останніх на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 8 599,05 грн., а саме: 7 379, 48 грн. збитків, 62, 47 грн. - 3 % річних, 220, 61 грн. - інфляційних втрат та 936, 49 грн. пені посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка сталася 04.01.2015 року з вини ОСОБА_3 було пошкоджено належний їй автомобіль НОМЕР_1.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.06.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що витрати, які вона понесла на відновлення автомобіля їй повністю не відшкодовані ні винною особою, ні страховою компанією, де була застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи перед третіми особами.

Справа № 753/550/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/10262/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та представник ПрАТ «Просто страхування» Синюк С.Л. просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.01.2015 року на 279 км а/д Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблече сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та «Акура», д.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_8, внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у даній ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Просто страхування» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4010913 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000 грн. та франшизою 510 грн..

16.06.2014 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (авто каско).

20.03.2015 року позивач звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою про відшкодування матеріального збитку, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту №1604 від 11.02.2015 року, проведення якого було замовлено ПрАТ «УПСК», розмір відновлювального ремонту автомобіля «Акура» становить 43 408,73 грн., а розмір матеріального збитку становить 29 660,82 грн..

Відповідно до даних калькуляції дані розрахунки проведені з врахуванням позиції № 8833 - вихлопна труба 18307-STX-A02, вартість якої складає - 11 643,46 грн..

Страховим актом від 23.04.2015 року дану подію визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту складає 43 408,73 грн., відповідно до умов договору ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 259,25 грн. ( 83 % згідно п. 21.9 страхового договору).

Зазначена сума згідно платіжного доручення №398 від 23.04.2015 року перерахована ТОВ «Сакаред-Авто-Сервіс».

ПрАТ «УПСК» звернулась до ПрАТ «Просто страхування» з вимогою про відшкодування сплаченої страхової суми в порядку регресу.

ПрАТ «Просто страхування» складено акт № 104919 від 27.07.2015 року та перераховано ПрАТ «УПСК» 29 150,82 грн. Зазначена сума визначена з урахуванням зносу та за вирахуванням франшизи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить стягнути суму страхового відшкодування, неохопленого страховою виплатою у вигляді вартості глушника, який є єдиною монолітною запчастиною з вихлопною трубою, і був передбачений розрахунком у звіті №1604 і таку суму позивачка отримала від страхової компанії.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та п.1 ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до звіту №1604 від 11.02.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Акура» становить 43 408,73 грн., а розмір матеріального збитку становить 29 660,82 грн..

За умовами договору добровільного страхування ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 32 259,25 грн. ( 83 % згідно п. 21.9 страхового договору) та 3 770 грн. було зараховано у якості оплати чергової частини платежу за договором страхування. Таким чином позивач отримала в погашення відшкодування збитків 36 029,25 грн.

Проте, вартість відновлювального ремонту складає 43 408,73 грн. Зазначена сума складає реальні збитки, на які позивач має право відповідно до положень ст. 22 та 1192 ЦК України. Таким чином не відшкодованою залишилася сума у 7 379,48 грн.

Пославшись на те, що зазначена сума вже ввійшла у розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції не звернув уваги на розрахунок страхового відшкодування, з якого вбачається, що за умовами договору страхування позивачці у розмір такого відшкодування ввійшли лише 83 % від суми відновлювального ремонту. Також суд не врахував, що згідно з актом здачі - прийняття робіт від 23.04.2015 року вартість ремонтних робіт складає 32 259,25 грн. та у даному акті вказано лише вартість робіт по заміні глушника (а.с.11). Вартість же самого глушника складає 11 149,48 грн., що підтверджується квитанцією від 23.04.2015 року (а.с. 6). У сукупності вартість робіт та вартість деталей і складає вартість відновлювального ремонту у 43 408,73 грн., який визначено у звіту № 1604 від 11.02.2015 року та у страховому акті № каско/177/000/15/0426.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки відповідно до ст. 22 ЦК України втрати, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі є збитками, а відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдану майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з особи, яка винна у вчиненні шкоди збитків, які не охоплені страховим відшкодуванням.

Суд першої інстанції також не врахував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 року № 6-2969 цс 16.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування шкоди 7 379,48 грн.

Вимоги позивачки про солідарне стягнення таких витрат із обох відповідачів не ґрунтуються на вимогах закону.

Оскільки суму, не покриту страховим відшкодуванням має сплатити особа, яка завдала шкоди, вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають.

За обставинами справи встановлено, що ПрАТ «Просто страхування» виплатило в порядку регресу ту суму страхового відшкодування, яка розрахована відповідно до умов договору та права позивачки не порушувала.

Також колегія суддів не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин ч. ст. 625 ЦК України, оскільки будь - яких доказів про те, що позивач зверталася до ОСОБА_3 з вимогою про відшкодування розміру шкоди, яка не охоплена страховим відшкодуванням не надано, а відтак прострочення грошового зобов`язання до вирішення даного спору не наступило.

Судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції 487,20 грн., у суді апеляційної інстанції 535,92 грн. та витрати за оголошення в пресу про виклик відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 303, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7 379,48 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1 023,12 грн. судового збору, 630 грн. за оголошення в пресі про виклик відповідача.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді