Справа № 308/357/13- ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Монич О.В., при секретарі Пассер М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород подання старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подання мотивує тим, що на виконанні у МВ ДВС Ужгородського ГТУЮ в Закарпатській області перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 37100018 з примусового виконання виконавчого листа № 2-712/357/2012 від 12.02.2013 р. виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно, починаючи з 10.01.2013 року і до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

20.03.2013 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ЄДРВП № 37100018 з примусового виконання виконавчого листа № 2-712/357/2012 від 12.02.2013 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно, починаючи з 10.01.2013 року і до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

31.03.2017 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якого заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 01.04.2017 року становить 37875.00 грн.

Боржником ОСОБА_1 за 2013-2017 років рішення суду не виконується, виходячи із наявності заборгованості по сплаті аліментів.

На неодноразові виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області не зявлявся. На теперішній час боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду.

На підставі викладеного, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від 20.03.2013 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-712/357/2012, виданого 12.02.2013 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно, починаючи з 10.01.2013 року і до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Згідно з ч. 1ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від боржника обєктивні обставини.

Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобовязань, відповідно до ст.ст10,60 ЦПК України, покладається в даному випаду на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

В своєму поданні головний державний виконавець стверджує, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань по виконанню судового рішення, однак в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про отримання боржником викликів.

Також в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, а сама по собі заборгованість за виконуваними рішеннями не свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязань.

Крім цього, в поданні не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що обмеження боржника у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання останнім судового рішення і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 немає.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4