РІШЕННЯ

іменем України

27 липня 2017 рокуСправа №451/716/17
Провадження № 2/451/377/17

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі головуючого-судді Крет А.І.

при секретарі Загайській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залу суду м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,-

С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд встановити факт, що він ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Також просить визнати за ним ОСОБА_1, право на середню земельну частку(пай), розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 1,9176 га, яка складається із трьох земельних ділянок: площею 0,4243 га, площею 0,1412 га та площею 1,3521 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання позивач не з'явився однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити.

За викладених умов, відповідно до ст. 169, ч.4 ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши обставини матеріалів справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим повторно 29.11.2016 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.9).

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 становить право на середню земельну частку (пай) розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 виданого 27.09.1996 року Радехівською РДА Львівської області (а.с.11).

Заповіту за життя ОСОБА_4, не складала, тож при спадкоємстві за законом спадкоємцем, відповідно до ЦК УРСР чинного на той час законодавства, був її брат, ОСОБА_3, який фактично прийняв спадщину, проте за життя не встиг оформити своїх спадкових прав після смерті своєї сестри (а.с.14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого повторно 20.01.2004 року Радехівським відділом РАЦС Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 років помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.10,8).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 розпорядився належним йому майном на користь позивача, склавши заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області 09.08.1998 року та зареєстрований в реєстрі за №137 (а.с.15).

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 становить земельна ділянка площею 1,9176 га, яка складається із трьох земельних ділянок: площею 0,4243 га, площею 0,1412 га та площею 1,3521 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області та належали спадкодавцю, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 виданого 16.03.2000 року Радехівською районною радою Львівської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №6996 (а.с.12).

Фактично прийнявши спадщину вступивши в управління та володіння майном спадкодавця і маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йму було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи а саме, державний акт на право власності на земельні ділянки та оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).

Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній раді за місцем знаходження земельної ділянки.

У зв»язку з тим, що із набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти, з 01.01.2013 року, видача дублікатів їх унеможливлюється.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-ІV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 року проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами, як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

У відповідності до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог статей 548 та 549 ЦК УРСР (був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560,561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Згідно абзацу 17 пункту 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з вищенаведеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на спірне майно за мною у порядку спадкування.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за позивачем одноосібного права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,169,174,197,209,212,215,218,256 ЦПК України, ст.ст. 524,548,549 ЦК УРСР від 1963р.,ст.ст.81,131 ЗК України, ст.ст.3,16 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, право на середню земельну частку(пай), розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 1,9176 га, яка складається із трьох земельних ділянок: площею 0,4243 га, площею 0,1412 га та площею 1,3521 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийКрет А. І.