Справа № 359/1274/17 Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/4119/17 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 25.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Мельника Я.С., Суханової Є.М.,

секретар: Воробей В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

У лютому 2017 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування вимоги зазначав, що його довіритель звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5 про стягнення шкоди в розмірі 136 505 грн. 61 коп.

Відповідач є власником земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Розмір шкоди, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_2, є значним. Відчуження земельної ділянки утруднить виконання рішення суду про задоволення позову.

У зв'язку з цим представник позивача ОСОБА_4 просив суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року заяву задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_3, пред'явив до Бориспільського міськрайонного суду позов про стягнення з ОСОБА_2 шкоди в розмірі 136505 грн. 61 коп. (а.с.2-8).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 6 квітня 2017 року (а.с.60-65) пред'явлений позов задоволений частково: з відповідача на користь ОСОБА_3 стягнута шкода в розмірі 100049 гривень 86 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 1395 гривень 6 копійок.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 цього ж Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Суд першої інстанції постановив ухвалу про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району з метою запобігання реальної загрози невиконання рішення суду, однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Накладення арешту на земельну ділянку відповідача призведе до втручання держави у право ОСОБА_2 на мирне володіння його майном. Суд першої інстанції посилався на те, що вжиття цього заходу вкрай необхідне в інтересах суспільства, що полягають в забезпеченні цивільного судочинства та виконання судового рішення.

Однак, суд першої інстанції не встановив співмірність заявлених вимог та вартість майна і наклав арешт на земельну ділянку, не з'ясувавши її вартість. Окрім того, суд першої інстанції не встановив, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Мережко

Судді Я.С. Мельник

Є.М. Суханова