АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/355/17 Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/789/847/17 Доповідач - Сташків Б.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

За участю секретаря ОСОБА_1

та сторін представника ПАТ КБ Приват банк ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Приват Банк на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Приват Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 квітня 2014 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року представник ПАТ КБ Приват Банк звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтуванні позовних вимог, позивач зазначив, що ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір. Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачці кредит. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% суми позову. Відповідач свої зобов'язання не виконала, внаслідок чого станом на 31 січня 2017 року має заборгованість в розмірі 13370,85 грн., з яких: 472.89 грн. заборгованість за кредитом,8885,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 612,90 грн. штраф (процентна складова).

За наведених обставин позивач просив стягнути з ОСОБА_3 вказану заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 квітня 2014 року у загальному розмірі 13370,85 грн. та судові витрати.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 травня 2017 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ПАТ КБ Приват Банк, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ Приват банк ОСОБА_2 Підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак про час та день слухання цивільної справи повідомлена належним чином.

Заслухавши сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам процесуального закону оспорюване рішення не відповідає, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приват Банк, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні належні докази укладання між сторонами кредитного договору на суму 500 грн. , а також відсутні докази того, що позивач ознайомлював ОСОБА_3 з умовами кредитування у зв'язку з чим суд вважав, доводи позивача щодо заявлених позовних вимог необґрунтованими.

Із такими висновками колегія суддів не погоджується, так як вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Встановлено, що відповідно до договору № б/н від 17 квітня 2014 року відповідач отримала кредитну картку. Як вбачається з довідки наданої Банком, старт карткового рахунку відповідачки ОСОБА_3 розпочався 17 квітня 2014 року.

Оцінюючи обставини справи, судова колегія приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають із кредитного договору й законодавчо регулюються параграфами 1, 2 глави 71 ЦК України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України передбачено письмову форму кредитного договору.

У даному випадку в силу договору приєднання сторони уклали договір в письмовій формі, так як відповідач склав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 17 квітня 2014 року, якою власноручно погодилася на усі запропоновані Банком умови кредитування.

Враховуючи вимоги ч.ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України, судова колегія не обмежується доводами апеляційної скарги й приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає до скасування в повному обсязі з ухваленням нового рішення, оскільки судом невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Аналізуючи встановлені обставини та позовні вимоги Банку, апеляційна інстанція вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою",

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно статей 526. 527. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту). оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою". Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Згідно п. 2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", ОСОБА_4 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Таким чином, оскільки відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка ОСОБА_3 покладеного на неї зобов'язання за вказаним договором не виконала.

За наданими розрахунку ПАТ КБ Приват Банк, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 13370,85 грн. з них: 472,89 грн. заборгованість за кредитом; 8885,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн штраф( фіксована частина), 612,90 грн. штраф( процентна складова) .

Проте, апеляційна інстанція не може погодитися з розрахунком заборгованості, запропонованим ПАТ КБ Приват Банк, оскільки він не відповідає зібраним по справі доказам, що містяться в матеріалах справи.

Таким чином, нарахування відсотків у розмірі 8885,06 гривень не відповідає умовам укладеного договору та розміру відсоткової ставки вказаної в розрахунку заборгованості за договором №б/н від 17 квітня 2014 року, укладеного між ПриватБанк та клієнтом ОСОБА_3, станом на 31 січня 2017 року (далі розрахунок), а також у виписці по рахунку. У залежності від відсоткової ставки, яка до 01 вересня 2014 року включно становила 30%, з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 включно становила 34,80%, з 01 квітня 2015 року по 31 січня 2017 року становила 43,20%.

Отже, розмір поточної заборгованості відповідачки ОСОБА_3 повинна обраховуватися, таким чином: відсоткова ставка, згідно розрахунку, наданого позивачем 30% ( 17.04.2014р. - 31.08.2014р. ), 34,80% ( 01.09.2014р.-31.03.2015 ), 43.20% ( 01.04.2015р- 31.01.2017р.)

Колегія суддів вважає, що саме нарахування суми процентів у розмірі 8885,06 грн. проведена банком з порушенням прав ОСОБА_3

А тому,наведений позивачем розрахунок є необґрунтованим.

Отже, суд вважає за доцільне провести власний розрахунок по процентах за користування кредитом ОСОБА_3

Розрахунок 30 % здійснюється таким чином:

500 100%

х - 30%

х=150 грн.=30%: 360 0,41 коп

квартал - 14 днів +31 (травень)+30 (червень)+ 31 (липень) + 31 (серпень) + 137 днів * 0,41 = 56 грн.17 коп.

Розрахунок 34,80 % здійснюється таким чином:

500 100%

х- 34,80 %

х= 174 грн. річних : 360 = 0,48 коп. в день

30 (вересень)+31 (жовтень)+ 30 (листопад) + 31 (грудень) + 31 (січень) + 28 (лютий) + 31 (березень) = 212 днів * 0,48 коп. = 101 грн.76 коп.

Розрахунок 43,20 % здійснюється таким чином:

500 100%

х 43,20%

х= 260 грн. річних : 360 = 0,60 коп

2015 : 30 днів кв. +31 (травень)+30 (червень)+ 31 (липень) + 31 (серпень) + 30 (вересень) + 31 (жовтень) + 30 ( листопад) + 31 (грудень) = 275 днів

з 01.04.2015р. до 31.01.2017 р. = 366 днів 2016р. + 275 днів 2015р. +31 днів 2017 р.= 672 днів * 43,20 % = 672* 0,60 коп. = 403,20

Отже, згідно проведеного судом розрахунку, заборгованість по процентам буде становити: з 17.04.2014р. -31.08.2014р -30% = 56,17; 01.09.2014р.-31.03.2015р -34,80% =101,76; 01.04.2015р.-31.01.2017 р. - 43,20% = 403,20 . В загальному : (56,17 грн. +101,76грн. + 403,20грн.) = 561 грн. 13 коп.

Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення виконання зобов'язань, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Так, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору, а саме п.1.1.5.21 Умов і Правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожен день прострочення.

В той же час, відповідно до п.1.1.5.20 Умов кредитного договору за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанні, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний заплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії.

Враховуючи зазначені норми закону, а також ту обставину, що умовами договору штраф і пеня передбачені за одне і те ж порушення несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, а тому їх одночасне застосування є неможливим в силу ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій за результатами перегляду справи № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Окрім цього, зазначаючи у позові вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у сумі 2900 грн. позивач не вказав, і з матеріалів справи неможливо встановити, які суми із загальної 2900 грн. є пенею, а які комісією, за які послуги нарахована ця комісія та чому вона включена до пені.

Таким чином, до стягнення в користь ПАТ КБ Приват Банк із відповідачки ОСОБА_3 підлягає заборгованість у розмірі 1585 грн. 72 коп. з них 1034, 02 грн. заборгованість ( яка включає 472 грн.89 коп. тіло кредиту та 561, 13 грн. відсотки за користування кредитом), 551, 70 грн. штраф ( 500 фіксована частина та 51,70 грн. його складова).

Отже, враховуючи вищенаведене рішення суду першої інстанції підлягає до скасування, а апеляційна скарга ПАТ КБ Приват Банк до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк - задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 травня 2017 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват банк - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват банк заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 квітня 2014 року у розмірі 1585 грн.72 коп.

В решті задоволення позову відмовити.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4