Провадження № 4-с/761/121/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», боржник: ОСОБА_1, про визнання неправомірними дій та скасування повідомлення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Веред Катерини Миколаївни про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016р. ПАТ «Родовід Банк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Веред К.М., в якій просило:

- визнати незаконними дії державного виконавця Веред К.М. по виконавчому провадженні при винесенні повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання від 31 жовтня 2016р.;

- скасувати повідомлення державного виконавця Веред К.М. від 31 жовтня 2016р. про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Свою скаргу заявник обґрунтовував тим, що 15 січня 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення на користь ПАТ «Родовід Банк» у справі за його позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого 22 жовтня 2015р. заявник отримав виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1

24 жовтня 2016р. заявник звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження.

09 листопада 2016р. заявник отримав повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 31 жовтня 2016р., яке винесене державним виконавцем Веред К.М., з підстав, що виконавчий документ на виконання надійшов без квитанції про сплату авансового внеску. Проте на думку заявника, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» заявник звільнений від сплати зазначеного внеску, а тому на думку заявника зазначене повідомлення підлягає скасуванню.

До судового засідання сторона заявника подала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені вимоги за скаргою сторона заявника підтримує.

Представник державного виконавця подав на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутність суб'єкта оскарження, зазначивши, що ПАТ «Родовід Банк» не є органом державної влади.

Решта учасників процесу, про час та місце розгляду справи буди повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомили, про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень чи пояснень по суті скарги до суду не направили.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ст. 129-1, ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 22 жовтня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 2610/22464/2012 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_1 На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2014р. підлягає стягненню на користь ПАТ «Родовід Банк» солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору №77.1/АА-00060.07.2 від 08 жовтня 2007р. в сумі 537876,81 грн., що в еквіваленті станом на 07 серпня 2013р. становить 67293,3 дол. США, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219,0 грн.

В жовтні 2016р. стягувач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з боржника - ОСОБА_1, в якій зокрема зазначив, що відповідно до ч. 2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач звільнений від сплати авансового платежу, як орган державної влади, а також долучив додатки до заяви.

Поряд з цим п. 8) ч. 4 ст. 4 вказаного вище Закону визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема: стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

31 жовтня 2016р. державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Веред К.М. за результатами розгляду заяви стягувача винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).

Державним виконавцем в обґрунтування відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2610/22464/2012, виданого 22 жовтня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва, зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 8) ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів;відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Звертаючись до суду з вказаною скаргою, заявник ПАТ «Родовід Банк» зазначив, що в даному випадку наявні підстави для звільнення банку від сплати авансового внеску як органу державної влади, оскільки АТ «Родовід Банк» в розмірі 99,99 % належить Державі України в особі Міністерства фінансів України, який є центральним органом виконавчої влади, і здійснюючи право власника, формує його органи управління в повному складі із представників Держави, тобто державні органи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 22 ГК України заявник належить до суб'єктів господарювання державного сектора економіки.

Разом з тим, з відкритих даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що АТ «Родовід Банк» є юридичною особою, яка за організаційно-правовою формою є Публічним акціонерним товариством, акціонерами якого згідно реєстру є 135 акціонерів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ПАТ «Родовід Банк» не звільняється від сплати авансового внеску, оскільки не є державним органом, а є юридичною особою, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв правомірно, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що заявник не є державним органом, якого в силу спеціального Закону звільнено від сплати авансового внеску при подачі заяви про примусове виконання рішення суду, а тому повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання - постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) винесена державним виконавцем у відповідності та в межах повноважень наданих йому Законом України «Про виконавче провадження», і відсутні правоі підстави для їх скасування.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 208 - 210, 218, 223, 294, 360-7, 383 - 389 ЦПК України; ст. 129-1 Конституції України; ст. ст. 1, 3, 4, 26, 74 Закону України «Про виконавче провадження»; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», боржник: ОСОБА_1, про визнання неправомірними дій та скасування повідомлення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Веред Катерини Миколаївни про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: