РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11909/16-ц

Провадження № 2/643/1064/17

12.10.2017

2 жовтня 2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ПрАТ «СК «Україна», моторне (транспортне) страхове бюро України пр. визнання договору страхування недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АІ/5694567 від 04.09.2015, недійсним.

Обґрунтовуючи доводи позову зазначає, що 04.09.2015 ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Україна» уклали поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АІ/5694567 зі строком дії з 05.09.2015 до 04.09.2016. 16.05.2016 у м. Харкові за участю автомобілів «СHEVROLET» д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «OPEL» д/н НОМЕР_2,сталося ДТП, водій останнього авто надав працівникам патрульної поліції поліс. Представник позивача звернувся до МТСБУ з адвокатським запитом щодо права ПрАТ «СК «Україна» укладати поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Із листа МТСБУ вбачається, що ПрАТ «СК «Україна» з 01.07.2015 втратило статус асоційованого члена МТСБУ у зв'язку з невиконанням вимог, передбачених Законом N 1961-IV. Відтак, Поліс, укладений 04.09.2015 з відповідачем є недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав викладені обставини і вимоги позову, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, його представник з вимогами позову не погодилися повністю, надавши письмові заперечення.

Представники третіх осіб в судове засідання не зв'яжись, будучі повідомленими про день та час розгляду справи належним чином.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, встановлено, що 04.09.2015 між ПрАТ «СК «Україна» та ОСОБА_2 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ5694567 із строком дії з 04.09.2015 по 09.09.2016 (а.с.4).

Пунктом 2.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України,законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Як передбачає ч.ч. 2,3 ст. 18 ЗУ «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом,сертифікатом),що є формою договору страхування.

Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до правил ст. 215 ЦК України якщо заінтересована особа заперечує дійсність правочину на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України.

Разом з цим, позивач не є стороною договору страхування від 04.09.2015 і не має права вимагати, посилаючись на таку норму Закону, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено розмежування видів недійсності правочинів, як нікчемні правочини, якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1, ст.. 219, ч.1 ст. 220, ч.1 ст. 224 ЦК України)та оспорюванні, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша зацікавлена особа заперечує їх дійсність, на підставах, встановлених законом (ч.2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч.1 ст. 225 ЦК України).

Так,дійсно із листа МТСБУ вбачається, що ПрАТ «СК «Україна» з 01.07.2015 втратило статус асоційованого члена МТСБУ у зв'язку з невиконанням вимог, передбачених «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Із змісту позову, із договору страхування не вбачається, чим саме порушені права та інтересі позивача з боку відповідача.

Не містять таких доказів і матеріали справи.

Отже, оцінюючи надані докази, аналізуючи встановлені обставини у підтвердження доводів позову щодо недійсності ордеру ЖК «Ельбрус» тощо, у суду відсутні підстави вважати вчинені та оспорюванні позивачем правочині недійсними.

Частина 5 ст. 12 ЦК України зазначає, що якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумно, якщо інше не встановлено судом.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позову є необґрунтованими, належним чином не доведеними і у суду відсутні правові підстави для його задоволення у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 4, 11, 15, 60, 208-215 ЦПК України, ст.ст. 12, 202, 215, 216 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд -

в и р і ш и в:

В задоволені вимог позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя