Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2017 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр»ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Юр»ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, треті особи по справі - Олексіївська сільська рада Юр»ївського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3,

про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання вчинити нотаріальну дію,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання вчинити нотаріальну дію, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що він 26.04.2017 року звернувся до Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, однак, нотаріусом Юр'ївської державної нотаріальної контори Пасевіним А.О. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що 13.05.2017 року винесено відповідну постанову.

Позивач вважав, що відмова нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину та винесена у зв'язку з цим постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2017 року є незаконною, оскільки на час смерті матері позивач разом з останньою спільно проживав за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконкому Олексіївської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області № 71 від 16.02.2017 року, а відтак, як зазначав позивач, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому, інший спадкоємець за заповітом, а саме ОСОБА_3 у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому, відповідно до ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що спадщину не прийняла.

В той же час у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено з посиланням на ч. 1 ст. 1272 ЦК України на підставі пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини, незважаючи на те, що нотаріусу позивачем була надана копія довідки виконкому Олексіївської сільської ради Юр'ївського району від 16.02.2017 року № 71, якій нотаріус не надав жодної правової оцінки.

За таких обставин позивач вказуючи, що позбавлений можливості реалізувати свої права на успадкування майна, посилаючись на ст. ст. 118, 119 ЦПК України, просив скасувати постанову нотаріуса Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіна А.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2017 року та зобов'язати останнього видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на майно у вигляді земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги повністю підтримав (ас. 22).

Відповідач по справі Юр'ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги повністю не визнали (ас. 151).

Третя особа по справі Олексіївська сільська рада Юр'ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, при цьому просили розгляд справи провести в їх відсутності та проти задоволення позовних вимог заперечували, при що зазначили у відзиві на позовну заяву (ас. 29-31).

Третя особа по справі на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3 була залучена до участі в справі на підставі ухвали суду від 26.07.2017 року (ас. 67-68), при цьому опитана в судовому засіданні 11.08.2017 року, проти заявлених вимог не заперечувала, а окрім того представник останньої за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні також підтримав вказану позицію третьої особи ОСОБА_3 (ас. 112), при цьому представництво ОСОБА_1 інтересів ОСОБА_3, яка є третьою особою без самостійних вимог на стороні позивача, не протиріче ч. 2 ст. 40 ЦПК України.

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та третьої особи по справі Олексіївської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, проти чого представник позивача та третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи по справі ОСОБА_3 - ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши письмові матеріали додані до справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

- згідно копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 15.05.1969 року (ас. 127) матір'ю останнього є ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.12.2004 року вбачається, що мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (ас. 9).

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем Олексіївської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області 29.10.2004 року та зареєстрований в реєстрі за № 90, згідно якого належний їй Державний акт серії НОМЕР_3 на право приватної власності на землю заповідала ОСОБА_3 (ас. 10).

В судовому засіданні 11.08.2017 року, журнал якого є невід'ємною частиною даного судового засідання, третя особа ОСОБА_3 підтвердила, що після смерті ОСОБА_4 дійсно, в установлені законом строки, не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом , при цьому дане підтверджується і матеріалами спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 № 24/2017 з якої вбачається, що заява про прийняття спадщини надходила лише від позивача ОСОБА_2 (ас. 120-140, 152-156), окрім того , ОСОБА_3 не заперечує стосовно оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 за позивачем.

З матеріалів спадкової справи № 24/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 (ас. 120-140) та додатково наданих Юр'ївською державною нотаріальною конторою матеріалів (ас. 152-156) вбачається, що позивач ОСОБА_2 подав до Юр'ївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4, що датована 25.04.2017 року та зареєстрована як така, що надійшла до Юр'ївської державної нотаріальної контори 26.04.2017 року, згідно якої просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на майно у вигляді земельної ділянки на підставі Державного акту належного померлій серії НОМЕР_4 (ас. 156), при цьому в заяві зазначав, що на час смерті матері разом з останньою проживав в АДРЕСА_1 на підтвердження чого надав нотаріусу довідку виконкому Олексіївської сільської ради Юр'ївського району № 71 від 16.02.2017 року, як доказ щодо спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього (ас.153).

Постановою державного нотаріуса Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіна О.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2017 року за вихідним № 276/02-31 позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4 у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (ас. 155).

З мотивувальної частини вказаної постанови також вбачається, що нотаріус не тільки зазначив, що позивачем як спадкоємцем за законом пропущений встановлений ст. 1272 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, а й вказано про те,

що позивачем не надано документів, які б беззаперечно свідчили або підтверджували факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Відтак, фактичною відмовою у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4 стало дві обставини, а саме пропуск позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини та ненадання нотаріусу документів, які б беззаперечно свідчили та підтверджували факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Та обставина, що позивач в шестимісячний строк, встановлений ст. 1272 ЦК України, після смерті спадкодавця не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не оспорювалась представником позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні. Будь-яких рішень судів щодо встановлення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 стороною позивача суду не надано.

Відтак, відмова нотаріуса у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 з тієї підстави, що останній пропустив строк для подання заяви щодо прийняття спадщини, встановлений ст. 1272 ЦК України, з огляду на викладене є правомірною.

Щодо доводів позивача про спільне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що не було враховано нотаріусом при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2017 року, суд зазначає наступне:

- так, відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї.

Згідно п.п. 3.21, 3.22 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Так, представник позивача в судовому засіданні наголошував на тому, що позивач надав нотаріусу на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини копію довідки Олексіївської сільської ради Юр'ївського району № 71 від 16.02.2017 року, згідно якої померла ОСОБА_4, що була зареєстрована в АДРЕСА_2 проживала на момент смерті разом з сином в м. Павлоград Дніпропетровської області (ас. 139), яка, як стверджував представник позивача, не була прийнята нотаріусом до уваги та останній не надав такій жодної правової оцінки.

З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 № 24/2017 вбачається, що в такій міститься довідка за № 71 від 16.02.2017 року, видана головою Олексіївської сільської ради Юр'ївського району ОСОБА_11, згідно якої ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та була зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 на момент смерті проживала разом з сином в м. Павлоград Дніпропетровської області (ас. 139).

Разом з тим, суд вважає, що нотаріус відмовляючи вчинити нотаріальну дію обґрунтовано зазначив про те, що позивачем не надано документів, які б беззаперечно свідчили, або підтверджували факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, вищевказана довідка видана Олексіївською сільською радою Юр'ївського району Дніпропетровської області. Між тим, як стверджував представник позивача, померла ОСОБА_4 постійно на час відкриття спадщини мешкала зі своїм сином ОСОБА_2 у АДРЕСА_1.

Проте, будь-яких довідок виданих відповідними органами м. Павлоград Дніпропетровської області (житлово-експлуатаційна організація, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідний орган місцевого самоврядування), про те, що померла ОСОБА_4 дійсно мешкала на території АДРЕСА_1 позивачем до нотаріальної контори, а так само і в судовому засіданні, надано не було.

Отже, сама по собі довідка Олексіївської сільської ради № 71 від 16.02.2017 року про те, що ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала разом з сином в м. Павлоград Дніпропетровської області, на думку суду, була недостатньою для підтвердження вказаного факту та об'єктивно викликала сумніви відносно відомостей зазначених у ній, оскільки така не була видана відповідними органами м. Павлоград Дніпропетровської області, де, як вказував позивач, його мати проживала разом з ним, при цьому , в судовому засіданні не встановлено, що саме посадові особи Олексіївської сільської ради, а зокрема сільський голова ОСОБА_11, яка підписала дану довідку, виїздили до м. Павлоград Дніпропетровської області та в свій час складали відповідні акти обстеження щодо місця проживання померлої ОСОБА_4 саме за адресою АДРЕСА_1. Джерело походження вказаних відомостей (щодо проживання ОСОБА_4 разом з сином в м. Павлоград) в даній довідці не зазначено.

Окрім того, в матеріалах спадкової справи міститься і довідка Олексіївської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області № 128 від 11.05.2017 року надана на запит нотаріуса № 252/02-14 від 03.05.2017 року (ас. 140), зі змісту якої вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 була постійно зареєстрована зі своїм чоловіком ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 та за вказаною адресою крім даного подружжя ніхто не був зареєстрований та не проживав.

Зі змісту вказаної довідки не вбачається, що померла ОСОБА_4 мешкала у м. Павлоград Дніпропетровської області, відтак, наявність у спадковій справі різних за змістом довідок , виданих органом місцевого самоврядування за місцем мешкання спадкодавця ОСОБА_4 щодо проживання разом з нею інших осіб на час відкриття спадщини , на думку суду, було об'єктивною підставою для виникнення у нотаріуса реальних сумнівів щодо проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та слугувало підставою для висновку, зробленого у мотивувальній частині постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2017 року, про те, що ОСОБА_2 не надано документів, які б беззаперечно свідчили або підтверджували факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

З огляду на дане, суд вважає, що нотаріусом у мотивувальній частині постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2017 року правомірно зроблені висновки про те, що ОСОБА_2 не надано документів, які б беззаперечно свідчили або підтверджували факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Суд зауважує, що до компетенції нотаріуса відповідно до ст. ст. 4, 5 Закону України «Про нотаріат» не віднесено повноважень щодо встановлення факту постійного проживання спадкодкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у разі наявності суперечливої інформації стосовно даного.

В даному випадку слід враховувати, що встановлення фактів від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, здійснюється у судовому порядку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2, не будучи зареєстрованим за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, 19.06.2017 року звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, яка прийнята канцелярією суду 10.07.2017 року (ас. 81-83), при цьому в судовому засіданні представник позивача зазначив, що в даний час вказана заява перебуває на розгляді в Павлоградському міськрайонному суді.

Отже, даний факт до теперішнього часу відповідним рішенням суду не підтверджено, при цьому наявність такого рішення було б беззаперечним доказом щодо даних обставин.

Покази опитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які стверджували, що позивач дійсно проживав з померлою матір'ю на час відкриття спадщини в м. Павлоград Дніпропетровської області, на думку суду , для вирішення даної справи правового значення не мають, оскільки в межах розгляду даної справи суд не вирішує питання щодо встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а оцінює лише законність / незаконність дій нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії.

З огляду на викладене суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 до Юр»ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання вчинити нотаріальну дію - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С. О. Маренич