Справа № 344/5832/17
Провадження № 2/344/2538/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

23 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі із складу земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, просила виділити їй в натурі на місцевості належну їй 2/3 (66,27 % ) частки земельної ділянки, що складає площу 0,0488 га, із земельної ділянки , яка перебуває у спільній сумісній власності із відповідачем ОСОБА_2, розташованою за адресою: вул. Ясінських, 41а у м. Івано-Франківську. Відповідачу ОСОБА_2 передати 1/3 ( 33,67 % ) частки земельної ділянки, що складає площу 0,0249 га., із земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила розглядати даний спір у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові конверти з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місцем проживання відповідача та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву позивача та з огляду на подання позивачкою достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3, на підставі ОСОБА_4 про право на спадщину за заповітом, серія НАС № 605294 від 25 листопада 2015 року , посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Івано- Франківської області ОСОБА_5, зареєстрованого за реєстровим № 2 1156 ( а.с. 10) , після смерті рідної матері ОСОБА_6, яка померла 24 травня 2015 року , як дочка, успадкувала і являється власником 1/2 ( одна друга) ( 50 , 00 % ) частини домоволодіння ( житлового будинку та господарських будівель і споруд) в м. Івано- Франківську по вул. Ясінських ,41а.

Відповідно до рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року , за позивачкою визнано право власності у даному домоволодінні, розмір частки складає 16/100 ( 16,27 % ). Право власності зареєстровано у ОСОБА_7 реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( Витяг № 85906225 від 26.04.2017 року ) ( а.с. 11-13)

ОСОБА_1 являється власником 2/3 ( дві третіх) ( 66,27 % ) частини зазначеного домоволодіння . Власність домоволодіння є на праві спільної часткової власності, частки домоволодіння виділені в натурі.

Після смерті батька позивачки і чоловіка її матері- Дудка ОСОБА_8, який помер 25 січня 2004 року, відповідно до ст. 1261 ЦК України , як дружина померлого , мати позивачки - ОСОБА_6, успадкувала належну частину в майні померлого, і усе майно: житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул. Ясінських,41а, що в м. Івано-Франківську, перейшло їй у власність. Тобто мати позивачки стала власником усього домоволодіння.

Державним нотаріусом було видано ОСОБА_6 ОСОБА_4 про право власності на спадщину за законом, серія ВВТ № 542407 від 31.12.2004 року. ОСОБА_4 про право власності було видано, як додаткове до ОСОБА_4, виданого їй 15.10.2004 року , що зареєстровано за реєстровим № 1 - 2720 .

Як вбачається із змісту позовної заяви 23 січня 2013 року ОСОБА_2 відповідач по справі, звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом про поділ спільного майна і 23 січня 2013 року Ухвалою Івано-Франківського міського суду було затверджено між сторонами ОСОБА_9, якою за ОСОБА_2 було визнано 33,73 % права власності домоволодіння за вказаною адресою, а матері позивачки- Дудко Я.В. перейшло у власність 66,27 % домоволодіння по вул Ясінських, 41а, що в м. Івано-Франківську. З господарських споруд відповідачу ОСОБА_2 було передано лише огорожу та ворота.

Як вбачається із матеріалів справи, для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд Івано- Франківською міською радою була надана земельна ділянка, площа земельної ділянки складає 0,0737 га., розташована за адресою : вул. Ясінських, 41а, що в м. Івано-Франківську. Земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, частки земельної ділянки ідеальні, в натурі на місцевості частки між співвласниками не виділені.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 627302, виданого 20 лютого 2009 року Івано-Франківською міською радою ( а.с. 14), земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності між двома співвласниками: ОСОБА_2 ( відповідачем по справі) та ОСОБА_6 ( рідна мати позивачки, яка померла, а сама позивачка за заповітом успадкувала майно ).

Земельна ділянка знаходиться в межах плану, зазначеному у ОСОБА_7 на право власності на земельну ділянку .

Згідно з Рішенням № 413/6 від 28 серпня 1964 року Виконавчого Комітету Івано-Франківської міської ради депутатів трудящих, земельна ділянка була виділена для будівництва житлового будинку.

ОСОБА_7 на право власності на земельну ділянку зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 04 .

Успадковане позивачкою ОСОБА_1 нерухоме майно (обєкт нерухомого майна) зареєстровано в ОСОБА_7 реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Витяг з Державного реєстру має індексний номер 48361334 від 25.11.2015 року, серія ЕКМ № 903411. Складові частини обєкта нерухомого майна визначені: житловий будинок ; літня кухня з підвалом ; вбиральня ; сарай ; огорожа № 1 та № 2 . Розмір моєї частки у домоволодінні складає 1/2 ( 50 % ) , а також :

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності індексний номер: 85906225 від 26.04.2017 року. Номер запису про право власності: 20154646 , відповідно якому розмір моєї частки у домоволодінні складає 16/100 ( 16,27 % ).

Отже, позивачка-Рибарук ОСОБА_10 являється власником 2/3 (двох третіх), ( 66,27 % ) частини домоволодіння (житлового будинку та господарських будівель і споруд) в м. Івано- Франківську по вул. Ясінських ,41а. , що і випливає їз Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42236677 від 15.11.2015 року.

Окрім позивачки- Рибарук О.В. співвласником 1/3 (33,73 % ) житлового будинку є відповідач -ОСОБА_2 .

Частини житлового будинку у праві спільної часткової власності визначені в натурі. Наведене підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, копія кого міститься в маткріалах справи ( а.с. 15-17). Частини земельної ділянки , яка перебуває у спільній сумісній власності, в натурі на місцевості між двома співвласниками не виділені.

У звязку з чим позивачка позбавлена можливості розпоряджатися своєю часткою земельної ділянки , що перебуває у спільній сумісній власності.

Відповідно до вимог ст.59,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ч.І ст.120 ЗК України ; ч.2 ст.377, ч.З ст.415 ЦК України, з переходом до позивачки права власності на 2/3 (66,27 % ) частини домоволодіння по вул. Ясінських, 41а, що в м. Івано-Франківську, до позивачки перейшло і право володіння і користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що і попередньому власнику житлового будинку та господарських будівель і споруд , тобто 2/3 ( 66,27 % ) частки земельної ділянки з площі 0,0737 га., що становить 0,0488 га., частка у відповідача ОСОБА_2 становить 0,0249 га., що дорівнює 1/3 ( 33,73 % ) в майні домоволодіння .

Згідно ст. 369 ЦК України , - співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно , якщо інше не встановлено домовленістю між ними .

Зазначена юридична норма є диспозитивною . У звязку з чим співвласники мають право визначати свої повноваження щодо належного їм майна на праві спільної часткової власності за домовленістю між собою , тобто реалізація певних правомочностей (володіння та користування) щодо спільного майна здійснюється за згодою всіх співвласників .

ОСОБА_9 між сторонами у справі про спосіб виділення в натурі часток із земельної ділянки , що перебуває у спільній сумісній власності, не досягнуто .

Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку у праві спільної сумісної власності розмір часток співвласників є невизначеним, однак це не позбавляє позивачку ОСОБА_1 права на виділ частки в натурі із земельної ділянки, що належить їй на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, відповідно ст. 86, 120, 158 ЗК України, ст..ст. 16, 368-370 ЦК України, керуючись ст.ст.3,4,15, 88, 218-120, 130,143,144, 224- 226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) в натурі на місцевості належну їй 2/3 (66,27 % ) частки земельної ділянки , що складає площу 0,0488 га, із земельної ділянки , яка перебуває у спільній сумісній власності із ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2,зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) розташованою за адресою : вул. Ясінських , 41а у м. Івано-Франківську.

ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) передати 1/3 ( 33,67 % ) частки земельної ділянки, що складає площу 0,0249 га., із земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності їз ОСОБА_1 .

Стягнути ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2,зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2)- 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою Відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.