АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2785/17 Справа № 203/2537/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Єдаменко С. В. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредитні кошти з кінцевим терміном повернення 28 лютого 2033 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно. ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, має значну заборгованість тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNUHGI від 28 лютого 2008 року, в розмірі 202 000,00 грн. з яких 151 271,45 грн. - заборгованість за кредитом, 50 728,55 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом звернути стягнення на квартиру загальною площею 29,20 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № DNUHGI від 28 лютого 2008 року Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу, в тому числі нотаріального, з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки, а саме - 202 000,00 грн., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у даній квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, та стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк» назву якого було змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит № DNUHGI (надалі кредитний договір).

За умовами кредитного договору кредитор зобов'язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 151 500,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит в сумі 151 500 грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та строки, визначені цим договором. Кредит надається строком погашення не пізніше 28 лютого 2033 р.

28 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», назву якого було змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір № DNUHGI, який був посвідчений 28 лютого 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А., зареєстрованим в реєстрі за № 668 (надалі договір іпотеки).

За умовами договору іпотеки іпотекодавець (ОСОБА_2) з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що виплаває з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель (банк) приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме 1 - кімнатна квартира зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 29,2 кв.м., житловою площею 16,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який суд першої інстанції вважав неналежним доказом наявності заборгованості відповідача ОСОБА_3.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, керуючись 33, 36, 37 - 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 328, 335, 376, 392, 509, 525-526, 530, 549-550, 552, 572, 589, 610-611, 1054 ЦК України, посилався на те, що чинним законодавством не передбачений спосіб захисту цивільного права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання іпотекодержателю права укладати від свого імені договори купівлі-продажу, в тому числі нотаріального укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем предмету іпотеки.

Доводи позивача в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості висновків суду в частині неможливості встановити наявність заборгованості за кредитним договором від 28.02.2008 року та обрання неналежного способу звернення стягнення на предмет іпотеки заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

Позивач звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання іпотекодержателю права укладати від свого імені договору купівлі-продажу із встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні зазначеному в договорі, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Отже, аналіз положень статей 33, 36-39 Закону дає підстави для висновку про те, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом пункту 1.3.2 іпотечного договору оціночна вартість предмета іпотеки становила 202 тис.грн. і була визначена на підставі звіту про оцінку від 27 лютого 2008 року, складеного ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з пунктом 1.4 зазначеного договору сторони погодилися з тим, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки його вартість визначатиметься на підставі акта незалежної оцінки нерухомого майна або встановлюватиметься за домовленістю сторін.

За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку» вразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку» та положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен указати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду України у справах № 6-3034цс16 від 05.04.17 та № 6-1205цс15 від 23.12.15.

У справі, яка переглядається, позивачем не надано відомостей про початкову ціну продажу предмета іпотеки, будь-яких клопотань з приводу визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки позивачем не заявлялось.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до особистого тлумачення заявником норм матеріального права, не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»- відхилити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В. Лаченкова