Справа № 2-2954/11
Провадження № 4-с/456/33/2017
УХВАЛА

26 жовтня 2017 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гулкевич О. В. , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця - заступника начальника Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

18.10.2017р., згідно відбитку штемпеля, ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії заступника начальника Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ ОСОБА_2, в якій вона просила визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника ВП №52260453 від 19.06.2017р.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Статті 383-385 ЦПК України порядок звернення до суду із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 13 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року вказав, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 «Закону про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Відповідно до вимог ч.2 ст.119 ЦПК України, що встановлює вимоги до форми та змісту позовної заяви - позовна заява (а отже і скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця) повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.5 ч.2); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування (п.6 ч.2).

Відповідно до п.6 Інформаційного листа ВССУ № 24-152/0/4-13 ВССУ від 28.01.2013р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», якщо зі скарги чітко не вбачається чи пропущений строк звернення до суду, то суд має залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути недолік скарги й зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У поданій скарзі ОСОБА_1 зазначила, що отримала оскаржувану постанову 11.10.2017р., але не зазначила жодних доказів, що підтверджують цю обставину. Натомість з долученого нею разом з копією оскаржуваної постанови від 19.06.2017р. супровідного листа вбачається, що така скерована ОСОБА_1 19 червня 2017р. за вих. №52260453/в-3.

Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, що затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013р. за № 958, встановлюють наступний нормативний строк пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового звязку (без урахування вихідних днів обєктів поштового звязку), - місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день. (де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в обєкті поштового звязку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.).

Таким чином в врахуванням того, що на момент відправлення адресат та адресант знаходились в м.Львові, поштове відправлення було доставлене в строк від 1 до 3 днів з дня подання поштового відправлення до пересилання в обєкті поштового звязку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити скаргу без руху та надати скаржниці строк для усунення вищевказаного недоліку.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 208-210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця - заступника начальника Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ ОСОБА_2 залишити без руху і надати скаржниці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання нею копії даної ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3