Справа № 128/1898/17
УХВАЛА

24 липня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на 1/2 будинковолодіння,

ВСТАНОВИВ:

Вищевказана позовна заява надійшла в провадження Вінницького районного суду Вінницької області 18.07.2017 року.

Оглянувши матеріали даної позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір та не надано доказів, які свідчили б про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2017 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 грн.), а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

За актом звірки надходження коштів до казначейства від 18.07.2017 року, зясовано, що квитанція № 6 від 12.06.2017 року була раніш враховані по системі АСДС КП «Д-3» по справі № 128/1505/17, зазначена позовна заява раніш була подана до суду та була повернута позивачу в звязку із не усуненням недоліків за ухвалою суду від 30.06.2017 року.

Таким чином, судом є зясованим, що надана до справи квитанції була раніш використана при поданні інших позовних заяв позивача до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на 1/2 будинковолодіння.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір повертається у разі повернення позову.

Однак, заяви позивача про повернення судового збору при поверненні позовної заяви не подавалася, ухвала суду з даного приводу не постановлялася.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що судовий збір наданий до матеріалів позову не є доказом оплати даного судового позову, якому присвоєним номер 128/1898/17 в звязку з чим, позов слід залишити без руху та надати позивачам строк на подання доказу оплати судового збору за заявленими вимогами у відповідності до ст.4 ЗУ «Про судовий збір»..

Ухвалою суду від 19.07.2017 року дана позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання заявником копії вищезазначеної ухвали суду.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 заяву з вимогою відкриття провадження по справі, не надавши при цьому доказів сплати судового збору та будь-яких документів, які б свідчили про звільнення позивача від сплати судового збору, що свідчить про неналежне виконання вимог ухвали суду від 19.07.2017 року.

Так, однією з підстав залишення позову без руху було те, що дана позовна заява не містить квитанції про сплату судового збору по справі № 128/1898/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач у встановлений строк не виконає вимоги ухвали про залишення позову без руху, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Оскільки станом на 24.07.2017 року ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 19.07.2017 року в повній мірі невиконана, вважаю за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на 1/2 будинковолодіння вважати неподаною та повернути позивачу.

Враховуючи вище викладене, оскільки недоліки не були усунені, а несплата судового збору веде до втрат відповідного бюджету, вважаю за необхідне повернути матеріали позовної заяви позивачу, розяснивши позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на 1/2 будинковолодіння вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічною позовною заявою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд 1-ої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання позивачем копії цієї ухвали.

Суддя І.А. Ганкіна