АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1827/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, в особі представника ОСОБА_9 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_6, в особі представника ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу. Позовну заяву з доданими до неї документами повернуто позивачу.

Зобов`язано УДКС України в м. Черкасах Черкаської області повернути ОСОБА_7 сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. згідно до квитанції № ТВБВ 10026/033 від 16 грудня 2016 року; судовий збір в сумі 100 грн. 00 коп. згідно до квитанції № ТВБВ 10026/033 від 22 червня 2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції. ОСОБА_7 оскаржила ухвалу суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання. Апелянт просить скасувати ухвалу від 18 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача - апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкриття провадження к справі та, повертаючи позовну заяву позивачеві, посилався, на вимоги сімейного законодавства, вказавши, що відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а оскільки позовна заява про розірвання шлюбу підписана представником, а не особисто позивачем, то суд дійшов висновку про повернення заяви про розірвання шлюбу, роз`яснивши, що повернення позовної заяви, поданої представником, не позбавляє самого позивача права звернутись до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що висновки суду є обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 29 січня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований муніципальним управлінням Ерьо Ерьоскьобінг, Данія, орган що зареєстрував шлюб Муніципалітет Ерьо Статане, 2, 5970, Ерьоскьобінг, актовий запис № 12777 від 29 січня 2016 року. Від шлюбу дітей сторони не мають.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу від імені позивача представник позивача ОСОБА_7 послалась, що кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач ОСОБА_10 постійно нехтувала сімейними цінностями, з її ініціативи між сторонами постійно виникали сварки. На даний момент позивач та відповідач проживають окремо. Ведення між ними спільного господарства припинено, та за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та зберігати шлюб немає.

Як вбачається із тексту заяви, керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позивач ОСОБА_6 через свого представника за довіреністю ОСОБА_7 вирішив звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_10.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

В даному випадку позовна заява була подана представником позивача - ОСОБА_7, а не особисто одним із подружжя, що суперечить вимогам ст. 110 СК України.

Згідно до розяснення п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного із подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК (435-15) про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виходячи з вищевикладеного та вимог закону, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі та повернув заяву з доданими до неї документами представнику позивача - ОСОБА_7

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, тому відсутні підстави для їх задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, тому колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Судом першої інстанції постановлено ухвалу відповідно до вимог процесуального законодавства і відсутні підстави для її скасування .

З огляду на викладене, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, то апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :