Справа № 202/8050/16-ц
Провадження № 2/202/702/2017
14 липня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Шишлянніков О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Гаражний кооператив «Осінь» про визнання договорів купівлі-продажу недійсними витребування майна з чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Відповідачі у судове засіданні не зявилися. Повідомлені належним чином. Представник позивачки не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (т 2, а. с. 129).
Третя розгляд особа ОСОБА_5 у судове засідання зявилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що вона є матірю ОСОБА_8, померлого 05.04.2016 року, та колишньою дружиною ОСОБА_7, померлого 26.04.2014 року. Після розлучення з ОСОБА_7 взяла своє дівоче прізвище. Після смерті сина вона відмовилася від своєї частки у спадковому майні на користь ОСОБА_1. ОСОБА_4 - її син і він також відмовився від спадщини після смерті батька на користь брата ОСОБА_1.
Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася.
Представник третьої особи ГК «Осінь» у судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що гаражі № 158 та № 264 у ГК «Осінь» будував ОСОБА_7. Він був членом кооперативу з моменту його реєстрації. Після його смерті гаражами користувався його син ОСОБА_8, а після його смерті позивач.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_12, що підтверджується Свідоцтвом про народження № 5290777 (т 1, а. с. 13). Батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_7 та ОСОБА_13, що підтверджується Свідоцтвом про народження № 4078400 (т. 1, а. с. 13). Бабуся позивача ОСОБА_13 після розірвання шлюбу отримала прізвище «Артемова», що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 233773 (т. 2, а. с. 216). У судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила, що вона є дійсно колишньою дружиною ОСОБА_7 та матірю ОСОБА_8.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.
За таких обставин суд вважає можливим встановити факт того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_8 та онуком ОСОБА_7.
26 квітня 2014 року помер ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 580071 (т. 2, а. с. 27). ОСОБА_7 належала на праві власності квартира АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2001 року (т. 1, а. с. 16). Право власності ОСОБА_7 на спірну квартиру було зареєстровано у КП ДМБТІ, що підтверджується довідкою № 7069 від 30.05.2016 року (т. 2 а. с. 62).
Рішенням № 452 виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів від 23.06.1978 року було створено Гаражний кооператив «Осінь» (т. 2, а. с. 235). Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 118/5 від 17.04.1987 року була надана земельна ділянка для будівництва гаражів ГК «Осінь» (т. 2, а. с. 234). Статут ГК «Осінь» прийнято загальними зборами членів кооперативу 01.12.1999 року та затверджено рішенням виконкому Індустріальної районної ради № 21 від 21.01.2000 року (т. 2, а. с. 236-247). Згідно довідки Гаражного кооперативу «Осінь» № 18 від 27.12.2016 року гаражі № 158 та № 264 в Гаражному кооперативі «Осінь» були збудовані ОСОБА_7 на земельних ділянках, відведених згідно протоколу № 452 від 23.06.1978 року та № 4 від 06.04.1993 року (т. 2, а. с 143). ОСОБА_7 були видані паспорти на гаражі (т. 2, а. с. 144, 146) та він був членом ГК «Осінь», що підтверджується списком членів кооперативу (т. 2, а. с. 218-227). ОСОБА_7М сплачувалися платежі по утриманню даних гаражів, що підтверджується картками обліку (т. 2, а. с. 228, 229). Згідно довідки КП ДМБТІ № 1483 від 07.02.2017 року (т. 2, а. с. 36) реєстрація права власності на гаражі № 158 та № 264, що знаходяться в гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 2 не проводилася.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» (який діяв на забудову ГК «Осінь») член гаражного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж, наданий йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» № 5 від 28.06.1991 року член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому у користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчинювати щодо нього інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки; вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов'язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації;

Згідно Статуту гаражного кооперативу капітальних гаражів „Осінь (т. 2, а. с. 236-247) гаражний бокс, збудований самим будівником на виділеній йому земельній ділянці є його приватною власністю. Член кооперативу, який здійснює будівництво гаражу на території кооперативу методом самостійної забудови повинен до початку будівництв внести в касу кооперативу вступний внесок на благоустрій, встановлений для членів кооперативу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 за життя набув право власності на гаражі № 158 та № 264 в Гаражному кооперативі «Осінь».

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 був його син ОСОБА_8, який своєчасно подав до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 заяву про прийняття спадщини після смерті батька (т. 2, а. с. 26) та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом. Через скрутне матеріальне становище та втрату правовстановлюючого документу ОСОБА_8 не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

05 квітня 2016 року помер ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 686355 (т. 2, а. с. 9). За життя ОСОБА_8 заповіт не складав. До складу спадкового майна після його смерті увійшла: квартира АДРЕСА_6, гараж № 158 у Гаражному кооперативі «Осінь» та гараж № 264 у Гаражному кооперативі «Осінь». Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є його діти: ОСОБА_1, ОСОБА_4, та мати ОСОБА_5. ОСОБА_1 у встановлений законом 6-ти місячний строк звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (т. 2, а. с. 5). Брат позивача ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_5 відмовилися від спадщини на користь позивача, подавши до нотаріуса відповідну заяву (т. 2, а. с. 7, 8). Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 10.10.2016 року (т. 1, а. с. 37) було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру та гаражі зареєстровано за ОСОБА_9 та ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини, основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і в умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на спірне майно законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

21 червня 2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було постановлено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_15 про визнання права власності в порядку спадкування за законом (т. 1, а. с. 19-20), яким встановлено факт проживання ОСОБА_14 зі спадкодавцем ОСОБА_7 та визнано за ОСОБА_14 право власності на спадкове майно.

04 серпня 2016 року між ОСОБА_14, від імені якого діяв ОСОБА_16, та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу гаража № 264 (т. 1, а. с. 29-30), який знаходиться в Гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння,2, загальною площею 76,2 кв. м. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10

09 серпня 2016 року між ОСОБА_14, від імені якого діяв ОСОБА_16, та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, загальною площею 31,0 кв. м. (т. 1, а. с. 35-36). Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10

09 серпня 2016 року між ОСОБА_14, від імені якого діяв ОСОБА_16, та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу гаража № 168 (т. 1, а. с. 33-34), який знаходиться в Гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння,2, загальною площею 46,8 кв. м. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10

17 серпня 2016 року ухвалою Індустріального районного суду м Дніпропетровська заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_15 про визнання права власності в порядку спадкування за законом було скасовано (т. 1, а. с. 21).

08 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_14 до ОСОБА_15 про визнання права власності в порядку спадкування за законом ухвалою Індустріального районного суду м Дніпропетровська було залишено без розгляду (т. 1, а. с. 22). Дана ухвала набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від1812.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи справи за позовами про визнання наявність або відсутність тих чи інших правовідносин, суд при задоволенні позову зобовязаний у необхідних випадках в резолютивній частині і про ті правові наслідки, які тягне за собою таке визнання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У судовому засіданні знайшло підтвердження того, що ОСОБА_14 не був належним подавцем спірного майна, оскільки зареєстрував за собою право власності на квартиру та гаражі на підставі рішення суду, яке було потім скасовано. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири та гаражів, припинення права власності відповідачів на спірне майно та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно за відповідачами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи. яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобовязаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. Власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України).

Постановою Вищого Спеціалізованого Суду України № 5 від 07.02.2014 року встановлено, що у разі, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати.

Так як спірне майно на теперішній час знаходиться у володінні та користуванні відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 3445 грн. з кожного.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини, основоположних свобод, ст. ст. 215, 328, 334, 387, 388, 400, 658, 1217, 1218, 1268, 296, 1297 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 15, 30, 60, 213, 214, 215, 224, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_8, який помер 05.04.2016 року, є рідним батьком ОСОБА_1.

Встановити факт того, що ОСОБА_7, який помер 26.04.2017 року, є рідним дідом ОСОБА_1.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 09.08.2016 року, укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований у реєстрі за № 970.

Припинити право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на квартиру АДРЕСА_4.

Скасувати рішення (індексний номер 30860210 від 09.08.2016 року) про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу № 158 від 09.08.2016 року, укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 975.

Припинити право власності за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, на гараж № 158, який знаходиться у гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м Дніпро, вул. Осіння, 2.

Скасувати рішення (індексний номер 30860484 від 09.08.2016 року) про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, на гараж № 158, який знаходиться в гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 2 (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу № 264 від 04.08.2016 року, укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований за № 930.

Припинити право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на гараж № 264, який знаходиться у гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 2.

Скасувати рішення (індексний номер 30792964 від 04.08.2016 року) про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2, 06.101989 року народження, ІПН НОМЕР_1, на гараж № 264 , який знаходиться у гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 2 (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 05.04.2016 року, право власності на квартиру № 13 в житловому будинку № 5 (ОСОБА_11. А-9) по вул. Тверська у м. Дніпро, яка складається із: 1 коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4 комора, 5 житлова кімната, І балкон, житлова площа 15,4 кв. м., загальна площа 31 кв. м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 05.04.2016 року, право власності на гараж № 158 (ОСОБА_11. А-1), який знаходиться в гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 2 та складається із: 1 гараж, загальна площа 20,0 кв. м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 05.04.2016 року, право власності на гараж № 264 (ОСОБА_11. А-1), який знаходиться в гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 2 та складається із: 1- гараж загальною площею 57,0 кв. м.

Витребувати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 01), гараж № 264, який знаходиться в гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 2 (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Витребувати у ОСОБА_9, 1303.1956 року народження, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гараж № 158, який знаходиться в гаражному кооперативі «Осінь» за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння,2 (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3445 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

.

Суддя С.Г. Зосименко