Справа № 202/7117/16-ц
Провадження № 2/202/421/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 липня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Шишлянніков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей, який неодноразово уточнювала. В уточненій позовній заяві та в судовому засіданні позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб розірвано, сторони проживають окремо. Діти проживають разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. За рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2015 року відповідач сплачує аліменти на утримання дітей. Діти мають хронічні захворювання, син є інвалідом дитинства, діти перебувають на диспансерному обліку, тому потребують додаткових витрат на лікування, які відповідач добровільно не надає. Позивачкою були понесені витрати на обстеження та лікування дітей у розмірі 16089 грн. 19 коп., на заняття у басейні спортивній групі для сина та групі здоровя для дочки у розмірі 10930 грн., на придбання одягу для плавання у розмірі 857 грн., на навчання сина у Українсько-Німецькому культурному центрі німецької мови у розмірі 3400 грн., на додаткові заняття сина з математики та української мови у розмірі 1080 грн. Загальна сума додаткових витрат на дітей склала 32356 грн. 19 коп. Просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дітей у розмірі 16178 грн. 09 коп., сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2600 грн.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що на даний час він одружений з іншою жінкою та має на вихованні двох неповнолітніх дітей. Аліменти сплачує своєчасно та у повному обсязі. Працює на чотирьох роботах для того щоб забезпечувати свою сімю та спільних з позивачкою дітей. Всі витрати, які зазначені у позовній заяві, були зроблені батьком позивачки, який має достатньо коштів. Вважає, що щомісячної суми аліментів достатньо для утримання дітей та забезпечення їх потреб. При зустрічах з дітьми він відвідує ОСОБА_5, мережу Дитяча планета, кінотеатр. Сплачував також кошти на лікування дітей. Вважає, що щорічне медичне обстеження дітей, встановлення брекет систем для корекції зубів, оплата гуртків та додаткових занять, хоча і є додатковими витратами, однак охоплюються питанням стягнення аліментів та не можуть розглядатися як додаткові витрати на дітей. Крім того, позивачка отримує кошти від держави щомісячно на дитину по інвалідності. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 Даніла, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. З довідки КП «Жилсервіс-2» ДМР № 01/92 від 12.01.2017 року вбачається, що діти проживають разом із позивачкою у квартирі АДРЕСА_1 у м Дніпро. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2015 року у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно.

ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, перебуває на диспансерному обліку із діагнозом: хронічний тубулоінтерстіціальний нефрит, нервово мязова дисфункція сечового міхура, гіпорефлексія, що підтверджується виписками з історії хвороби дитини та посвідченням на дитину інваліда № 270448 від 15.02.2011 року.

ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: хронічний пієлонефрит з порушенням контраціонної функції нирок, бронхіальна астма, що підтверджується виписками з історії хвороби дитини.

У період з 18.07.2016 року по 27.07.2016 року діти були обстежені у денному стаціонарі та були проведені лабораторні дослідження в лабораторії ТОВ «Науково-виробнича лабораторія». Вартість обстеження склала 760 грн., що підтверджується чеками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 18.07.2016 року та виписками з історії хвороби дітей. Позивачкою були придбані необхідні для дітей ліки у цей період на суму 795 грн. 49 коп., що підтверджується копіями чеків № 9716 від 31.10.2016 року та № 9616 від 02.11.2016 року. Крім того на лікування дітей позивачкою було витрачено 973 грн. 70 коп. що підтверджується рецептурними бланками від 12.08.2016 року, 10.09.2016 року 19.09.2016 року, 04.10.2016 року, 13.10.2016 року, 02.11.2016 року, 04.11.2016 року та чеками на придбання ліків. У квітні 2017 року ОСОБА_6 було зроблено додаткове обстеження вартістю 510 грн. у звязку із хворобою та перебуванням на стаціонарному лікуванні в ДОЗ КЗ «Дніпропетровська дитяча клінічна лікарня № 2»., що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого

Позивачкою для сина, за рекомендацією лікаря ортодонта, була придбана брекет система для корекції зубів вартістю 11000 грн., що підтверджується чеком від 10.10.2016 року, та була проведена заміна брекетів на 1500 грн., що підтверджується квитанцією від 04.01.2017 року. Перед встановленням брекет системи ОСОБА_6 Данілу було зроблено панорамний знімок щелепи та зняття зубних відкладень, на що було витрачено позивачкою 550 грн. та підтверджено документально чеками від 07.10.2016 року.

За рекомендацією лікарів діти потребують регулярних занять у плавальному басейні, а саме для Даніла у спортивній групі для ОСОБА_6 у групі здоровя. За останні 9 місяців позивачка витратила на оплату занять дітей у басейні 10930 грн., що документально підтверджено копіями чеків на оплату помісячно. ОСОБА_3 неодноразово приймав участь у змаганнях з плавання на протязі останнього року та займав призові місця. Для занять плаванням позивачкою було придбано для дітей окуляри для плавання та резинову шапочку на загальну суму 857 грн., що підтверджується копіями чеків від 15.10.2016 року та 05.01.2017 року.

З довідки Українсько-Німецького культурного центру НГУ від 04.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається на курсах німецької мови. Оплата за навчання за 2016-2017 навчальний рік склала 3400 грн. Крім того ОСОБА_3 додатково вивчає математику та українську мову у Дніпропетровському національному університеті ім. О. Гончара, вартість навчання в якому за 2016-2017 навчальний рік склала 2520 грн.

Згідно зі статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен із подружжя має рівні цивільні права та обовязки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до принципу 7 Декларації прав дитини якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

У судовому засіданні було встановлено, що позивачка понесла певні витрати на лікування дітей та розвиток їх здібностей. Відповідач, як батько дитини, участі у цих витратах не приймав. Відповідач у судовому засіданні не визнав понесені позивачкою витрати та заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки суми понесених нею витрат. Він на теперішній час має іншу сімю та інших дітей на утриманні. Однак суд ставиться критично до незгоди відповідача із понесеними позивачкою додатковими витратами на дітей, оскільки наявність на утриманні інших дітей не позбавляє відповідача необхідності забезпечувати належний рівень розвитку та утримання спільних з позивачкою дітей.

Таким чином, оцінюючи всі докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, а саме підлягають стягнення з відповідача на користь позивачки половина понесених нею додаткових витрат на дітей у розмірі 16178 грн. 09 коп. ( (32356 грн. 194 коп. : 2 = 16178 грн. 09 коп.).

Щодо вимог позивачки про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2600 грн., суд вважає можливим відмовити у їх задоволенні виходячи з наступного.

Порядок відшкодування витрат на правову допомогу визначений ч. 1 ст. 84 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» закріплені підстави та умови визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу.

Позивачкою не надано суду підтвердження розрахунку вартості правової допомоги саме у даній цивільній справі, підтвердження понесених витрат на правову допомогу, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, принципами 6-7 Декларації прав дитини, статтями 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, статтями 9, 48, 51 Конституції України, статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 180, 185 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 3, 7, 14, 57, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дітей у розмірі 16178 грн. 09 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., всього 16729 грн. 29 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко