Справа № 523/8485/17
Провадження №2/523/3591/17
У Х В А Л А

"10" липня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення коштів в розмірі 263355 грн. і судового збору.

Разом з позовом з заявою про забезпечення позову звернулася позивач ОСОБА_1, згідно якої просить накласти арешт на майно ОСОБА_2, а саме на житловий будинок та земельну ділянку у м. Одесі, с. Мізікевичи, житловий масив Совіньйон, просп..Морський, буд.29, а також на інше майно, яким володіє відповідач. Також позивач просила до набрання чинності рішенням заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку та земельної ділянки у м. Одесі, с. Мізікевичи, житловий масив Совіньйон, просп..Морський, буд.29. Заява обґрунтована тим, що на даний момент відповідач не відповідає на дзвінки та не виявляє зацікавленості у належному виконання обовязків щодо повернення боргу.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вимог ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, а саме у заяві не зазначен і відомості, потрібні для забезпечення позову, не додано жодного документу на підтвердження права власності відповідача на будь-яке рухоме.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню на будь-якій стадії розгляду справи після усунення недоліків, викладених в ухвалі суду.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: