Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_7 про визнання електронних (прилюдних) торгів, протоколів торгів, акта реалізації арештованого майна, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування реєстрації прав власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом до Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ), державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_7 про визнання електронних (прилюдних) торгів, протоколів торгів, акта реалізації арештованого майна, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Вимоги обґрунтовано тим, що в провадженні Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ перебувало зведене виконавче провадження на виконання виконавчих листів про стягнення з неї на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суми боргу у розмірі 103 416 грн 78 коп. 09 серпня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_6 та заборони на його відчуження. 19 березня 2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна - 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_6 11 листопада 2014 року фізичною особою підприємцем - суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_10 на підставі відповідної постанови державного виконавця був складений та підписаний Звіт № 33/11/2014 від 11 листопада 2014 року про визначення вартості 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_6 Згідно оцінки вартість 1/4 частини зазначеної квартири складає 72 544 грн. 31 березня 2015 року Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ за номером № 5930 була направлена Заявка на реалізацію арештованого майна - зазначеної 1/4 часини квартири. 12 травня 2015 року відбулися електронні (прилюдні) торги з продажу 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_6 Згідно Протоколу № 79989 проведення електронних торгів: електронні торги відбулися 12 травня 2015 року, лот № 62132, організатор торгів - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; переможець торгів - ОСОБА_7, лот проданий за 72 544 грн. 02 червня 2015 року на підставі зазначеного Протоколу державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ був складений Акт про реалізацію ОСОБА_7 арештованого майна - 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_6

Позивач вважає незаконними та такими що підлягають оскарженню та скасуванню в порядку, визначеним ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» рішення і дії державної виконавчої служби та ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо реалізації належного їй майна, щодо арешта майна та оголошення заборони на його відчуження. Крім того, вважає, що електронні (прилюдні) торги були проведені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки торги було проведено більше ніж через 6 місяців з моменту складання звіту про оцінку реалізованої з торгів 1/4 частини квартири, що суперечить положенням ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», державна виконавча служба не мала права проводити електронні (прилюдні) торги, тому як втратив силу Звіт про оцінку майна. Державна виконавча служба повинна була провести повторну оцінку майна. Державна виконавча служба не повідомила ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження та про вчинення подальших інших виконавчих дій. Організатор торгів та виконавча служба в порушення вимог закону не повідомило її про час та місце проведення торгів, про стартову ціну реалізації майна, про результаті Звіту оцінки тощо. Тому, на думку позивача, вона фактично була позбавлена усіх своїх прав як боржник. Вона була позбавлена права самостійно виконати судове рішення та погасити борг, була позбавлена права оскаржувати дії ДВС, оскаржувати арешт майна, оскаржувати оцінку майна та рішення про примусову його реалізацію тощо.

Посилаючись на зазначене, позивач просила суд визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з продажу лоту № 62132, а саме 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_6, результати яких оформлені Протоколом № 79989 від 12 травня 2015 року проведення електронних торгів Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та Актом державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про реалізацію арештованого майна від 02 червня 2015 року; визнати недійсним та скасувати Протокол № 79989 електронних торгів від 12 травня 2015 року з продажу лоту № 62132, а саме з реалізації арештованого майна - 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_6; визнати недійсним та скасувати Акт про реалізацію арештованого майна від 02 червня 2015 року з продажу лоту № 62132; скасувати видане нотаріусом свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане ОСОБА_7, на 1/4 квартири АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/4 квартири АДРЕСА_1, за ОСОБА_7

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2015 року у позові ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року скасовано рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2015 року.

Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсними проведені Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України електронні (прилюдні) торги з продажу лоту № 62132, а саме 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_6, які посвідчені Протоколом № 79989 від 12 травня 2015 року.

Визнано недійсним Протокол № 79989 електронних торгів від 12 травня 2015 року з продажу лота № 62132, а саме 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_6.

Визнано недійсним та скасовано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Свинаренко О.В. на ім'я ОСОБА_7 про право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_7.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початкуроботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судами установлено, що в провадженні Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження на виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суми боргу у розмірі 103 416 грн 78 коп.

01 серпня 2013 року державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого з виконання виконавчого листа № 2/337/486/2013 від 08 липня 2013 року, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 суми боргу в розмірі 51 708 грн 40 коп.

09 серпня 2013 року державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та заборони на його відчуження.

19 березня 2014 року державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ складено акт опису та арешту майна 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6

Для проведення оцінки нерухомого майна було залучено суб'єкта оціночної діяльності й після отримання звіту про оцінку арештованого майна від 11 листопада 2014 року прийнято рішення про реалізацію майна на прилюдних торгах.

Відповідно до копії Звіту № 33/11/2014 від 11 листопада 2014 року про визначення вартості 1/4 квартири АДРЕСА_1, відповідна вартість склала 72 544 грн.

31 березня 2015 року державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ була направлена заявка № 5927 на реалізацію арештованого майна.

12 травня 2015 року відбулися електронні (прилюдні) торги, переможцем якого було визнано ОСОБА_7, та складено протокол № 79989 за результатами торгів.

02 червня 2015 року на підставі протоколу № 79989 від 12 травня 2015 року державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ було складено акт про реалізацію арештованого майна 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6

01 серпня 2015 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу СвинаренкоО.В. видано свідоцтво про посвідчення права власності за ОСОБА_7 на 1/4 квартири АДРЕСА_1, яке раніше належало ОСОБА_6

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою та п'ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством.

Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах. Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що торги з реалізації спірної частки квартири здійснено в рамках процедури виконавчого провадження, заявка на реалізацію арештованого майна була подана 31 березня 2015 року, з урахуванням чинної оцінки спірного майна, останній день чинності звіту оцінки майна випав на вихідний день, який передував дню проведення торгів, у зв'язку із чим торги з реалізації майна боржника проведені з дотриманням вимог законодавства, чинного на день їх проведення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що звіт про оцінку спірного майна втратив свою чинність зі спливом шестимісячного строку від дня його підписання, у зв'язку із чим торги з реалізації спірної частки квартири позивача проведено із порушенням вимог закону, оскільки після збігу шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Із висновком суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема ч.7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст.ст. 55, 85).

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону, згідно з якою визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Частиною 5 ст. 62 цього Закону, п. 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім п.п. 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності.

Тобто на момент проведення прилюдних торгів для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Ураховуючи зазначене, можна зробити висновок про те, що прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», п. п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

У справі, яка переглядається, установивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, суди не перевірили, чи вплинули ці порушення на результати торгів, зокрема, чи підвищилася вартість майна, яке реалізовувалося на спірних прилюдних торгах, з огляду на те, що торги були проведені більш ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна;чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-370цс16 від 29 червня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тягар доказування зазначених вище обставин у даному випадку несе особа, яка оспорює законність проведення процедури торгів з реалізації спірного майна та їх результатів і зазначає про порушення своїх прав.

Зосередившись на викладенні обставини, на які посилалась позивач, суд апеляційної інстанції безпідставно не звернув уваги на заперечення відповідачів у справі, не надав доводам відповідачів належної оцінки та не обґрунтував відхилення таких доводів, що не можна вважати законним та обґрунтованим вирішенням спору.

Повне та всебічне з'ясування указаних обставин та їх обґрунтована оцінка судом, з урахуванням пояснень та заперечень сторін, є необхідним для правильного вирішення спору у даній справі.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції у порушення ст.ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин і, обмежившись висновком про наявність порушення процедури проведення торгів з реалізації арештованого майна боржника, не з'ясував обставин, які є необхідними для правильного вирішення спору, а саме: чи порушують указані позивачем обставини її права як боржника у виконавчому проваджені; чим ОСОБА_6 підтверджує такі порушення своїх прав; діями або бездіяльністю кого із відповідачів порушено відповідні права та чи не призведе скасування результатів торгів з реалізації арештованого майна до порушення прав та інтересів інших осіб.

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик