Справа № 296/587/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в результаті ДТП,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, де вказав що 02.12.2016 у місті Житомирі на майдані Смолянському, 1/24 сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої зітнулися керований ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_1, та автомобіль НОМЕР_2, під його керуванням. Автомобіль Mersedes, д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження. Винним у даному ДТП був визнаний ОСОБА_2

У звязку з викладеним позивач просив: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля Mersedes Е280, н.з. АМ9991АР в сумі 156 402,75 гривень.». Також, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір та витрати повязані з проведенням авто-товарознавчого дослідження в сумі 900 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Нова», у звязку з чим, на їх думку, відповідальність за спричинену шкоду має нести страхова компанія.

Представник притягнутої до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Нова», в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов частково виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 02.12.2016 у місті Житомирі на майдані Смолянському, 1/24 сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої зітнулися керований ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_1, та автомобіль НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1

Автомобіль Mersedes, д.н.з.НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 29.12.2016, винним у вказаній ДТП визнаний ОСОБА_2 (а. с. 3).

Згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження № 1554 від 15.12.2016, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 складає 156 402,75 грн. (а. с. 9-18).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи , уд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до статті 1166 ЦК України, є підстави для настання цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_1, у розмірі вартості відновлювального ремонту, що визначений в результаті авто-товарознавчого дослідження. Відповідачем або його представником не надано доказів іншого розміру відновлювального ремонту.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2726854 від 13.01.2016 громадянином ОСОБА_2 було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Нова» свою цивільно-правову відповідальність на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі забезпеченого транспортного засобу - ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_5. Термін дії договору з 14.01.2016 по 173.01.2017 (а. с. 43).

Вказані правовідносини регулюються ст.1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, позивач вимог до страховика не предявив.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961 -IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача до відповідача ОСОБА_2

Судом враховується, що позивач отримав від відповідача в рахунок відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля кошти, у сумі 5 000 гривень, у звязку з чим, розмір відшкодування зменшується на пять тисяч гривень і становить 151 402,75 гривні (156 402,75 5 000 = 151 402,75).

Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в сумі 1 920 гривень та 900 гривень витрат на проведення товарознавчого дослідження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 14, 509, 511, 599, 636, 1166, 1167, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданого матеріального збитку внаслідок ДТП 151 402 грн. 75 копійок, 900 гривень понесених витрат на товарознавче дослідження та 1 920 гривень судових витрат, а всього 154 222 (сто пятдесят чотири тисячі двісті двадцять два) грн 75 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський