АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/756/17 Головуючий 1 інст. - Ященко С.О.
Справа № 641/6488/16
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Колтунової А.І., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб - Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», ОСОБА_3, про відшкодування шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року,

у с т а н о в и в:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою.

На обґрунтування позивач вказав, що 02 квітня 2016 року в 20 год. 35 хв. з вини ОСОБА_2, який, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1, на перехресті проспекту Ландау та вулиці Танкопія в м. Харкові, змінюючи напрямок руху у смугу ліворуч, не уступив дорогу та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_2, під його керуванням, власником якого є ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року визнано, що винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_2

Він поніс витрати на складання Висновку щодо вартості матеріального збитку № 150/4-16 в розмірі 1 000 грн. 00 коп., на оплату послуг автостоянки та евакуатора в розмірі 1 400 грн. 00 коп., на оплату послуг банку розмірі 17 грн. 00 коп. та на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Цією ситуацією йому завдано моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Цивільна-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Граве Україна»». Згідно проведеної експертизи вартість заподіяної шкоди без врахування ПДВ складає суму в розмірі 43 998 грн. 20 коп. До виплати йому була нарахована сума в розмірі 43 498 грн. 20 коп. із розрахунку 43 498 грн. 20 коп. - 500 грн. 0 0коп. (франшиза).

Однак виплаченого йому страхового відшкодування недостатньо для ремонту автомобіля, який складає суму в розмірі 83 644 грн. 55 коп. Недоплачене страхове відшкодування складає суму в розмірі 39 646 грн. 35 коп. із розрахунку: 83 644 грн.55 коп. - 43 998 грн. 20 коп.

Посилаючись на те, що добровільно шкода в повному обсязі не відшкодована, ОСОБА_1 просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 витрати на складання Висновку щодо вартості матеріального збитку № 150/4-16 в розмірі 1 000 грн. 00 коп., на оплату послуг автостоянки та евакуатора в розмірі 1 400 грн. 00 копа., на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп., 39 646 грн. 35 коп. недоплаченого страхового відшкодування, 500 грн. 00 коп. франшизи, 15 000 грн. 00 коп. - на відшкодування моральної шкоди, 575 грн. 00 коп. судового збору.

В уточнених вимогах ОСОБА_1 просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 витрати на складання Висновку щодо вартості матеріального збитку № 150/4-16 в розмірі 1 000 грн. 00 коп., на оплату послуг автостоянки та евакуатора в розмірі 1 400 грн. 00 коп., на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп., різницю між фактичним заподіянням шкоди та виплатою страхового відшкодування - 24 689 грн. 00 коп., 1 000 грн. 00 коп. франшизи, 15 000 грн. 00 коп. - на відшкодування моральної шкоди, 575 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, посилаючись на те, що сума матеріальної шкоди є завищеною та повністю покривається лімітом страхового відшкодування; розмір моральної шкоди вважав недоведеним.

Ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2016 року та від 06 вересня 2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (далі - ТДВ «МСК») та ОСОБА_3

ТДВ «МСК» в особі свого представника з позовом погодилась частково, посилаючись на відсутність реальних витрат на ремонт автомобіля позивача.

Справа розглянута за відсутності ОСОБА_3, який письмових заперечень проти позову не надав.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 4 483 грн. 59 коп. - на відшкодування матеріальної шкоди, 1 000 грн. 00 коп. франшизи, 2 000 грн. 00 коп. - на відшкодування моральної шкоди, 101 грн. 44 коп. судового збору.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що його автомобіль фактично повністю пошкоджено; він погодився з Висновком, складеним ФОП ОСОБА_5 11 квітня 2016 року (№ 72/06/16) з метою розгляду справи у розумні строки; розмір моральної шкоди, визначений судом, не є достатнім для відшкодування моральних страждань; суд неправильно визначив суму судового збору, що підлягає сплаті на його користь.

Відповідач та треті особи рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-1У «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-1У), який набув чинності з 01 січня 2005 року, відповідно до статті 22.1 якого у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону № 1961-1У у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та сплата за послуги стоянки.

Матеріали справи свідчать, що 02 квітня 2016 року в 20 год. 35 хв. з вини ОСОБА_2, який, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1, на перехресті проспекту Ландау та вулиці Танкопія в м. Харкові, змінюючи напрямок руху у смугу ліворуч, не уступив дорогу та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, власником якого є ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року визнано, що винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_2

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ТДВ «МСК» згідно з Полісом № А1/6985474 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір франшизи становить 1 000 грн. 00 коп.

Згідно зі Звітом № 72/06/16 про оцінку вартості відновлюваного ремонту, складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 11 квітня 2016 року, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 26 901 грн. 53 коп.

Страхове відшкодування виплачено ОСОБА_3 на підставі платіжного доручення № 72 від 25 липня 2016 року в розмірі 21 417 грн. 94 коп.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення різниці між фактичною сплатою страхового відшкодування та фактичним заподіянням шкоди в розмірі 4 483 грн. 59 коп. із розрахунку: 26 901 грн. 53 коп. - 21 417 грн. 94 коп., з урахуванням моральних страждань позивача.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль фактично повністю пошкоджено, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів реальних витрат на ремонт автомобіля позивача матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Посилання на неправильно визначений розмір суми на відшкодування матеріальної шкоди є безпідставним.

В матеріалах справи містяться два висновки.

Згідно зі Звітом № 72/06/16 про оцінку вартості відновлюваного ремонту, складеного 11 квітня 2016 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу становить суму в розмірі 26 901 грн. 53 коп.

Згідно зі Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 150/4-16, складеного 11 квітня 2016 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_4, становить 29 361 грн. 92 коп.; вартість відновлюваного ремонту, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 46 106 грн. 06 коп.

Оскільки Звітом № 72/06/16 визначена вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_4, на момент спричинення шкоди, а не на момент складання звіту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4 483 грн. 59 коп.

Доводи щодо стягнення витрат, пов'язаних зі складанням Висновку щодо вартості матеріального збитку № 150/4-16 в розмірі 1 000 грн. 00 коп., не ґрунтуються на законі.

За правилами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз (пункт 4 частини 3 статті 79 ЦПК України).

Оскільки Висновок щодо вартості матеріального збитку № 150/4-16 складено не під час розгляду даної справи, сума в розмірі 1 000 грн. 00 коп. не може вважатися судовими витратами в розумінні статті 79 ЦПК України.

Посилання на необхідність стягнення 1 400 грн. 00 коп. - витрат, пов'язаних з оплатою послуг автостоянки та евакуатора також є безпідставним. На підтвердження вимог в цій частині надано лише квитанцію № 26 від 06 квітня 2016 року, із якої не вбачається, який саме транспортний засіб було евакуйовано. Інших доказів на підтвердження цих витрат в суді апеляційної інстанції позивачем надано не було.

За правилами до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням пропорційності до розміру задоволених позовних вимог, суд першої інстанції правильно визначив судовий збір в розмірі 101 грн. 44 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді А.І.Колтунова

Л.А.Швецова