Ухвала

іменем україни

11 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал банк» на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором за період з 19 серпня 2010 року до 01 червня 2015 року у розмірі 45 776, 99 доларів США, що еквівалентно 968 334 грн 43 коп., інфляційні втрати у розмірі 406 378 грн 40 коп. та 3 % річних за весь час прострочення в сумі 48 765 грн 41 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (далі - ВАТ «Банк Універсальний») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 68 тис. доларів США з терміном повернення до 25 вересня 2037 року.

26 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно з яким останній поручився за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором. .

Рішенням Рогатинського районного суду від 24 грудня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором станом на 18 серпня 2010 року у розмірі 541 837 грн 86 коп.

Посилаючись на те, що відповідачі стягнутий борг не погасили, надалі не виконують взяті на себе зобов'язання за договором кредиту, позивач просив стягнути солідарно з боржника та поручителя заборгованість за кредитним договором за період із 19 серпня 2010 року до 01 червня 2015 року у розмірі 45 776, 99 доларів США, що становить 968 334 грн 43 коп., із яких 44 538,98 доларів США - заборгованість за відсотками та 1 238,01 доларів США - заборгованість за підвищеними відсотками, а також інфляційні втрати та 3 % річних за весь час прострочення.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року, позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 27 546,96 доларів США, що еквівалентно 582 709 грн 11 коп., заборгованість за підвищеними відсотками у розмірі 513,48 доларів США, що еквівалентно 10 861 грн 80 коп., 3 % річних у сумі 48 765 грн 41 коп., всього 642 336 грн 32 коп. У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 26 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 68 тис. доларів США зі сплатою 12,45 % річних та терміном повернення до 25 вересня 2037 року.

Відповідно до додаткових угод до кредитного договору відсотки за користування кредитом з 10 лютого 2010 року до 09 лютого 2015 року становили 14,46 % річних, а з 10 лютого 2015 року - 12,95 % річних.

Із метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором 26 вересня 2007 року банком укладено договір поруки з ОСОБА_4 та додаткова угода до нього від 20 лютого 2009 року.

Оскільки позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, рішенням Рогатинського районного суду від 24 грудня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором станом на 18 серпня 2010 року у розмірі 541 837 грн 86 коп.

Вищезазначене рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за договором кредиту за період з 19 серпня 2010 року до 11 червня 2015 року становить 45 776, 99 доларів США, що еквівалентно 968 334 грн 43 коп., із яких 44 538,98 доларів США - заборгованість за відсотками та 1 238,01 доларів США - заборгованість за підвищеними відсотками.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання зобов'язання зі сплати відсотків за користування кредитними коштами й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

З огляду на те, що ПАТ «Універсал Банк» у липні 2015 року пред'явило позов про стягнення заборгованості за кредитним договором за період із 19 серпня 2010 року до 11 червня 2015 року, а відповідач заявив про застосування позовної давності, суди дійшли правильного висновку про стягнення з відповідачів у солідарному порядку суми боргу у межах загального строку позовної давності, який обчислюється з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за останнім здійсненим платежем позичальником.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Посилання у касаційній скарзі на те, що оскаржувані судові рішення не містять обґрунтувань щодо відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості у вигляді донарахованих відсотків саме в іноземній валюті, колегія відхиляє, оскільки незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня (правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-79цс14, від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15).

Інші доводи касаційної скарги висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень, не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з цими висновками щодо їх оцінки.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал банк» відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик