Справа №295/1747/16-ц
У Х В А Л А

17.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Глущенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради про визнання неправомірним відсторонення від роботи, зобов'язання допустити до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання внести запис у трудову книжку про недійсність запису,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, послаючись на те, що з 02.01.2008 року працює на посаді медичної сестри у ОСОБА_2 обласній комунальній спеціалізованій аварійно-рятувальній службі ОСОБА_2 обласної ради, а 03.06.2014 року її було ознайомлено з наказом ЖОКСАРС від 03.06.2014 року № 26 «Про попередження щодо скорочення посади медичної сестри служби», згідно з яким її попередили про майбутнє скорочення займаної посади медичної сестри з 03.08.2014 року. Відповідачем 01.08.2014 року було видано наказ № 53, за яким займана нею посада скорочується з 03.08.2014 року. Її зауваження відносно того, що наказ не містить формулювання щодо її звільнення, а лише стосується скорочення посади медичної сестри, начальником ОСОБА_3 залишені поза увагою та 04.08.2014 року позивач до роботи не була допущена, а натомість їй видали трудову книжку з внесенням запису від 03.08.2014 року про звільнення з роботи за ст.40 п.1 КЗпПУ «Про скорочення штатів» з посиланням на наказ ЖОКСАРС від 01.08.2014 року № 53. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 11.11.2015 року, залишеним без змін ухваолю Апеляційного суду Житомирської області, відмовлено у задоволенні її позову до ЖОКСАРС про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що наказ ЖОКСАРС від 01.08.2014 року № 53 «Про скорочення посади медичної сестри служби» не містить відповідного формулювання про звільнення, а говорить лише про скорочення посади медичної сестри, що не є тотожним. Видання наказу про скорочення посади не виключає необхідності видання наказу про звільнення з ініціативи адміністрації за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Суди також вказали, що за таких обставин відсутні підстави вважати, що трудові правовідносини між позивачем та ЖОКСАРС припинилися, отже такі правовідносини тривають по теперішній час. Відсутність наказу про звільнення виключає можливість поновлення на роботі та задоволення похідних вимог (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у разі незаконного звільнення). Крім того, суд дійшов висновку, що процедура звільнення її з роботи з ініціативи адміністрації ЖОКСАРС не доведена до кінця, про що зазначено в мотивувальній частині ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 23.12.2015 року. Зробивши запис в її трудову книжку про звільнення з роботи, не видавши при цьому наказ про звільнення, відповідач в порушення положень трудового законодавства не звільнив її, а незаконно та безпідставно відсторонив її від роботи.

Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просить: 1) визнати неправомірним її відсторонення від роботи на посаді медичної сестри ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради; 2) зобовязати ОСОБА_2 обласну комунальну спеціалізовану аварійно-рятувальну службу ОСОБА_2 обласної ради усунути перешкоди в реалізації нею права на працю та допустити її до роботи на посаді медичної сестри ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради; 3) стягнути з ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.08.2014 року по день ухвалення рішення суду в розмірі 53543,88 грн. та моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.; 4) зобовязати ОСОБА_2 обласну комунальну спеціалізовану аварійно-рятувальну службу ОСОБА_2 обласної ради внести запис у її трудову книжку про визнання недійсним запису в трудовій книжці від 03.08.2014 року за № 20 про звільнення її з роботи за ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Представник позивача у судовому засіданні уточнив пункт 1 позовних вимог та просить визнати неправомірним недопуск позивача до роботи на посаді медичної сестри ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі, вказуючи на те, що вже існує рішення Богунського районного суду м.Житомира від 11.11.2015 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23.12.2015 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. У звязку з викладеним просить закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦК України.

Представник позивача і позивач заперечували проти закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, вважає, що провадження у справі не підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

11.11.2015 року Богунським районним судом міста Житомира ухвалено рішення, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23.12.2015 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Як убачається із змісту зазначеного рішення суду, позивач просила визнати незаконними та скасувати накази ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради № 26 «Про попередження щодо скорочення посади медичної сестри служби» від 03.06.2014 року та № 53 «Про скорочення посади медичної сестри служби» від 01.08.2014 року, поновити її на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

У справі, яка розглядається, позивачем заявлені вимоги про визнання неправомірним недопуск позивача до роботи на посаді медичної сестри ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради; зобовязання усунути перешкоди в реалізації позивачем права на працю та допустити її до роботи на посаді медичної сестри; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди; зобовязання внести запис у трудову книжку позивача про визнання недійсним запису в трудовій книжці від 03.08.2014 року за № 20 про звільнення її з роботи за ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Таким чином, хоча спір, який розглядається, виник між тими самими сторонами, однак предмети спорів згідно заявлених вимог не є однаковими, а також підстави, з яких пред'явлено позова, через що у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби ОСОБА_2 обласної ради про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя Л.М. Семенцова