Справа № 489/6057/16-ц
Номер провадження 2/489/595/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

за участі:

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про компенсацію вартості частки спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 2006 року по грудень 2015 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання сторонами було придбано, автомобіль марки Honda Accord, 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1, право власності на який було зареєстровано за відповідачем. На теперішній час відносини між сторонами припинені, між ними склались неприязні стосунки та вони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна в повному обсязі.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію у розмірі дійсної ринкової вартості ? частини автомобіля Honda Accord, 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_2, а також судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. При цьому просили стягнути 1/2 частку вартості автомобіля, відповідно до Висновку експерта.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали частково. Наполягали на тому, що на час продажу автомобіля, він зазнав значних ушкоджень, через що його вартість значно впала та він був проданий за суму, з урахуванням вартості відновлювального ремонту - 120 000 грн., з якої погоджувався на сплату 1/2 частки позивачу.

Третя особа - ОСОБА_5 вважав, що вартість, визначена експертом, значно завищена, він придбав автомобіль в несправному стані за 120 000 грн. та в подальшому самостійно його ремонтував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 р. по 10.03.2017 р. Мають малолітню дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, який мешкає із матір`ю.

У період спільного проживання, 17.05.2013 року, сторонами було придбано автомобіль марки Honda Accord, 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1, право власності на який було зареєстровано 21.05.2013 р. за ОСОБА_3

Відповідно до Договору купівлі-продажу №4841/2016/209218 транспортного засобу 25.11.2016 р. відповідач відчужив вищевказаний автомобіль третій особі - ОСОБА_5.

Згідно умов Договору продавець гарантував, що автомобіль, який був предметом договору, належав йому на праві власності, не обтяжений арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді.

У відповідності до п. 3 Договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 120 000 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Отже, для укладення одним із подружжя договору щодо цінного майна має бути письмова згода іншого з подружжя (ч. 3 ст. 65 СК України).

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Оскільки відповідач відчужив спірний автомобіль, який є спільною сумісною власністю подружжя і цінним майном, без письмової згоди позивачки, в період шлюбу, але після припинення сторонами подружніх відносин, тому позивачка має право на грошову компенсацію 1/2 частини вартості спірного транспортного засобу.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 2 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ст. 60 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Так, згідно з висновком №17-413 від 23.06.2017 р. експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню середньої ринкової вартості транспортного засобу середня ринкова вартість автомобіля марки Honda Accord, 2008 р.в., станом на час виконання дослідження, становить 351 210 грн.00 коп.

Отже, за таких обставин при визначенні розміру компенсації слід виходити саме з оціненої ринкової вартості автомобіля, оскільки вартість зазначена у договорі купівлі-продажу автомобіля у розмірі 120 000,00 грн. є значно заниженою.

У своїх запереченнях щодо позову, відповідач посилається на те, що на час відчуження автомобіля, він перебував в аварійному стані, потребував ремонту, через що його ринкова вартість значно знизилась та відповідає вказаній у договорі відчуження. На підтвердження вказаних обставин відповідач та третя особа надали суду квитанції, рахунок - фактуру, акт приймання та здачі виконаних робіт, товарний чек, витяги з інтернет ресурсів. Проте, вказані документи не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відомостей про те, що автомобіль було пошкоджено в результаті ДТП чи з інших підстав проводилося відновлення транспортного засобу до матеріалів справи не надано, та відповідач на таке не посилався. А відтак не можна вважати, вказану у договорі купівлі - продажу вартість спірного майна ринковою. Інших належних та допустимих доказів щодо ринкової вартості спірного майна на час відчуження відповідач до суду не надав. Більш того, будучи обізнаним в тому, що судом призначено по справі судову автотехнічну експертизу, відповідач ухилився від надання автомобіля, як об'єкта дослідження для огляду експертом.

За таких обставин, оскільки середня ринкова вартість автомобіля становить 351 210 грн.00 коп.., суд, враховуючи роз'яснення надані у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», висновок судової автотоварознавчої експертизи та виходячи з засад розумності та справедливості, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачакомпенсацію вартості 1/2 частки автомобіля в розмірі - 175 605 грн.00 коп. та судові витрати пропорційно задоволеним вимогам та наданим доказам.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про компенсацію вартості частки спільного майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля в розмірі - 175 605 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн.20 коп. , витрати на проведення експертизи в розмірі - 1782 грн.00 коп., усього - 2333 грн.20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави недоплачену суму судового збору в розмірі - 1204 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова