АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/227/17 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1337/К/17 суддя Багрова А.Г.
Категорія - 34 (I) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

із секретарем - Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області,Державного казначейства про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

16.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, державного казначейства та просила суд стягнути на користь співучасника ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50 тис. грн., а також шкоду в розмірі 1 300 000 грн., завдану фізичній та юридичній особі незаконним рішеннями, діями та бездіяльністю посадовою або службовою особою при здійсненні своїх повноважень на користь власників сумісної власності ОСОБА_1 та Приватного підприємства „Дніпрянка" в рівних частках .

В обґрунтування позову послалась на порушення прав боржника ПП „Дніпрянка" під час здійснення виконавчого провадження, втрату майна ПП „Дніпрянка" через неправомірні дії державного виконавця, а на письмові звернення ПП „Дніпрянка" до Нікопольського відділу Головного управління національної поліції щодо повернення майна та відкриття кримінального провадження, внесення відомостей до ЄРДР щодо вчиненого злочину заходи не вжито, майно не повернуто, особу, яка вчинила злочин не встановлено.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, державного казначейства про відшкодування шкоди в частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди на користь засновника ПП "Дніпрянка" ОСОБА_2, відшкодування майнової шкоди на користь ПП „Дніпрянка".

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державного казначейства про відшкодування шкоди.

Витрати по справі компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог посилаючись на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в довіреності № 763 чітко зазначено, що підприємство ПП «Дніпрянка» доручає вести справу як співучасник і позовні вимоги задовольнити на користь співучасника ОСОБА_1

Зауважує на тому, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи та не надано належної оцінки доказам по справі, рішення суду взагалі необґрунтовано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено що чоловік позивача ОСОБА_2 є засновником та керівником ПП „Дніпрянка". Виконавчою службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 10/396-10 від 14.06.2011 року про стягнення з ПП „Дніпрянка" суми боргу 78439,54 грн. в 2011 році було описане та арештоване майно ПП „Дніпрянка"( а.с.20-23). Описане майно було передано на зберігання Нікопольському обласному підприємству оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки.

06.09.2013 року виконавчою службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2011 року про стягнення з ПП „Дніпрянка" суми боргу 78439,54 грн. в 2013 році було описане та арештоване майно ПП „Дніпрянка"( а.с.24-26) та передано за зберігання ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи позивач заявляє про своє право власності на майно, яке було описано та арештовано як власність ПП „Дніпрянка".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 18.04.2000 року уклала договір про спільну діяльність з ПП „Дніпрянка" та передала підприємству 150000 грн. для досягнення спільної мети(а.с.8).

Підставами для стягнення з відповідача матеріальної шкоди позивач зазначає, що вона є потерпілою від злочину, оскільки описане майно ПП „Дніпрянка" до сьогоднішнього дня не повернуто, а також вказує на бездіяльність відповідача у зв'язку з не реагуванням на її заяви.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено будь-яких фактичних обставин, якіб б свідчили про порушення відповідачем прав позивача ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для відшкодування шкоди на користь позивача за користь держави.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обгунтовує свої вимоги тим, що вона є потерпілою від злочину, оскільки описане майно ПП „Дніпрянка" до сьогоднішнього дня не повернуто, а також вказує на бездіяльність відповідача у зв'язку з не реагуванням на її заяви.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем, у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що вона має право на відшкодування шкоди як потерпіла внаслідок злочину та внаслідок бездіяльності відповідача, у зв'язку із чим, за відсутності правових підстав для задоволення позову, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 18.04.2000 року уклала договір про спільну діяльність з ПП „Дніпрянка" та передала підприємству 150000 грн. для досягнення спільної мети(а.с.8).

Як вбачається з доданих до позову копій звернень до відповідача, всі заяви та листи до поліції подані директором ПП „Дніпрянка" ( а.с. 15-19)

Жодного доказу щодо звернення із заявами до відповідача ОСОБА_1 суду не надано. Не надано також жодного належного доказу, що відносно ОСОБА_1 відповідачем приймались незаконні рішення, вчинялись незаконні дії. Відсутні також в матеріалах справи докази, що ОСОБА_1 є потерпілою від злочину.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що на підтвердження своїх позовних вимог нею було надано суду першої інстанції всі необхідні докази, які вона вважає допустимими а суд першої інстанції невірно визначився із предметом позову колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки в даному випадку позивачем, відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами того їй спричинено матеріальну шкоду внаслідок злочину та внаслідок бездіяльності відповідача, при цьому суд першої інстанції вірно визначився із предметом позову.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, як на докази спричинення їй матеріальної шкоди, на листи до Нікопольської поліції № 789,790,796,797, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані листи подані директором ПП „Дніпрянка", а не ОСОБА_1

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено її право на судовий захист, передбачений ст. 64 Конституції України, оскільки у зв'язку з недоведеністю права власності позивача на майно, суд першої інстанції не міг застосувати способи його захисту.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в довіреності № 763 чітко зазначено, що підприємство ПП «Дніпрянка» доручає вести справу як співучасник і позовні вимоги задовольнити на користь співучасника ОСОБА_1 з тих підстав, що довіреність, на яку посилається позивач, не містить чіткого зазначення, що ОСОБА_1 наділена повноваженнями ведення справ ПП «Дніпрянка» в органах судової влади, зокрема подавати позовні заяви від ПП «Дніпрянка» та заявляти будь-які позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази та обставини справи, а рішення суду не містить обґрунтування доводів сторін по суті спору зводяться до переоцінки доказів по справі та незгоди з тією їх оцінкою, що надав їм суд першої інстанції. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених законом, для скасування рішення суду немає, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: