Номер провадження: 22-ц/785/3175/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2017 року про відмову залишити без руху заяву про уточнення позовних вимог по цивільній с праві за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

30.09.2014 року ПАТ «Фідобанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 2-4), який у подальшому 06.04.2017 був уточнений (а.с. 54-56), по якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 20.09.2007 року у розмірі 422 254,82 дол. США та пеню у розмірі 183 007, 36 грн., що разом в еквіваленті складає 10 106 333, 01 грн., а також стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

25.01.2017 року ОСОБА_2 подав заяву про залишення без руху уточненого позову (а.с. 180).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2017 року у задоволенні заяви про залишення уточненого позову без руху було відмовлено (а.с. 185).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 02.02.2017 року поштою направив апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції, яка була зареєстрована судом 06.02.2017 року (а.с. 188), по якій просить скасувати ухвалу районного суду, постановити нову, якою залишити без руху уточнений позов, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права. А саме апелянт посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про залишення без руху уточненого позову позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів сплати позивачем судового збору за дві вимоги немайнового характеру.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників провадження, які з'явились, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача про залишення без руху уточненого позову позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) у разі звернення до суду з позовною заявою майнового характеру судовий збір складав 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 06.04.2015 року складає 1218 грн. А з заяви про уточнення позовних вимог від 06.04.2015 року вбачається, що позивачем заявлено лише вимоги майнового характеру щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто судовий збір складає суму 3 654 гривні, яка була сплачена позивачем при поданні позову. З цим висноком суду першої інстанції погоджується колегі суддів проте звертає увагу на наступне. Відповідачем було подано клопотання про залишення без руху як позовної заяви, поданої 30.09.2014 року, так і уточненої позовної заяви, поданої 06.04.2015 року.

У разі подачі позивачем заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог, суд повинен розглядати первинні та уточненні позовні вимоги у сумі. Отже при зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, звернути стягнення за іпотечним договором, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки та стягнути судові витрати. В уточненій позовній заяві позивач лише збільшив розмір заборгованості, яку просив стягнути з відповідача. Отже в сумарному підсумку позивачем було заявлено вимогу майнового характеру - стягнення заборгованості та вимогу немайнового характеру - звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимога майнового характера, як зазначив суд першої інстанції була сплачена в максимальному розмірі та не підлягає перерахуванню. Вимога немайнового характеру - звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем не сплачувалась.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо).

Одночасно колегія суддів відхиляє посилання апелнта на те, що вимога про визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів є самотсінйою позовною вимогою, оскільки встаноленян порядку викоання рішення проводиться судом, в тому числі за клопотанянм сторони в порядку ст. 217 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, та передачі на новий розгляд, оскільки порушене питання про залишення без руху до компетенції апеляційного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2017 року про відмову залишити без руху заяву про уточнення позовних вимог - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2017 року про відмову залишити без руху заяву про уточнення позовних вимог - скасувати.

Питання про залишення без руху заяви про уточнення позовних вимог передати на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Л.А. Гірняк

Є.С. Сєвєрова

25.04.2017 року м. Одеса