Справа №480/2728/16-ц 27.07.2017 27.07.2017 27.07.2017
Провадження №22-ц/784/1737/17
Категорія 69 Єдиний унікальний номер 480/2728/16-ц
Номер провадження 22-ц/784/1737/17

Головуючий у І інстанції Шаронова Н.О.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року місто Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:
Головуючого - Прокопчук Л.М.,
Суддів - Козаченка В.І., Царюк Л.М.,
Із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.
За участю: заявника ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 квітня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Петрівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту батьківства,
В С Т А Н О В И Л А :
У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Посилалась на те, що з березня 2006 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 Під час спільного проживання в них 01 березня 2007 року народився син ОСОБА_6, якого вона зареєструвала на своє прізвище. 17 жовтня 2011 року в них народився другий син ОСОБА_7, якого вони зареєстрували як батьки за спільною заявою. 06 листопада 2016 року ОСОБА_5 помер. Посилаючись на те, що вони проживали однією сімєю та мали спільний бюджет, ОСОБА_5 за життя визнавав себе батьком ОСОБА_6, просила встановити факт батьківства, що має значення для подальшого оформлення спадкових прав (а.с. 2-4, 26).
Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 квітня 2017 року заяву задоволено, встановлено факт того, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 06 листопада 2016 року, є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 61-63).

Не погодившись з таким рішення ОСОБА_4, яка є дружиною померлого, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати (а.с. 69-70).

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт не зявилась. Про розгляд справи належно повідомлена.

Заявник та її представник просили залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника їх представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 народився 01 березня 2007 року, тобто в період сумісного проживання заявника та ОСОБА_5, який 06 листопада 2016 року помер, а за життя визнавав себе батьком дитини.

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що вона обґрунтованою, а вимоги доведеними.

Але з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої та другої ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

2. Встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право.

3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

За приписами ч.6 ст. 235 та ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2016 року помер ОСОБА_5

За життя з 24 березня 1994 року він знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 77). Остання у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.02.2017 року, яким встановлено факт проживання заявниці та ОСОБА_5 однією сімєю з 20 березня 2006 року по 06.11.2016 року, та на яке послався суд першої інстанції, ухвалюючи спірне рішення, скасовано ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05 липня 2017 року. Заява про встановлення факту сумісного проживання залишена без розгляду (а.с. 79-80).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не зясував всіх фактичних даних, що мають значення для справи, не перевірив наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_5, прийняття спадщини іншими особами, не залучив до справи всіх заінтересованих осіб, зокрема, ОСОБА_4, яка оспорює право на спадщину заявника.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 в порядку окремого провадження не відповідає обставинам справи та вимогам норм процесуального законодавства.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції на підставі ст. 310 ЦПК України підлягає скасуванню з залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст. 303, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 квітня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_2 право на звернення з цими вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді