Справа № 539/3126/16-ц
24 липня 2017 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.
при секретарі Карпенко Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення місця проживання дитини,
Відповідач у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, мотивуючи тим, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.04.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення місця проживання дитини відмовлено. Разом із тим, при ухваленні даного рішення, яке набрало законної сили, судом не було вирішено питання про судові витрати. Так, згідно квитанції від 21.12.2016 року, нею сплачено її представнику адвокату ОСОБА_3 за надану правову допомогу 5000 грн. Враховуючи, що в задоволенні позову було відмовлено, понесені витрати мають бути стягнуті із позивача на її користь.
На підставі викладеного, відповідач ОСОБА_1 прохала суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача ОСОБА_2 на її користь витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.
В судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.
Судом встановлено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення місця проживання дитини.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.04.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення місця проживання дитини відмовлено. Дане рішення набрало законної сили, оскільки ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14.06.2017 року було залишено без змін.

Строк на виконання даного рішення суду не закінчився.

В матеріалах справи міститься квитанція від 21.12.2016 р. про сплату ОСОБА_1 своєму представнику адвокату ОСОБА_3 5 000 грн. за ведення справи в суді. (т.1 а.с. 174).

14.11.2016 року між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір на правову допомогу у даній справі. (т.1 а.с. 35).

Таким чином, сплачені відповідачем ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_3 кошти в сумі 5000 грн. є понесеними нею витратами на правову допомогу, які, враховуючи, що в задоволенні позову було відмовлено, судовим рішенням не вирішені.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яким станом на час вчинення процесуальної дії до 01.01.2017 року було визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На час вчинення процесуальних дій після 01.01.2017 року діяла редакція Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пунктом 48 постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 передбачено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Як вбачається із журналів судових засідань у даній справі та розрахунку витрат на правову допомогу щодо часу надання правової допомоги відповідачу, яка повязана із підготовкою та оформленням заперечень на позов тривалістю 3 години, (т.1 а.с. 175), розмір реально понесених витрат на правову (5000 грн.) не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, а тому при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України підлягає до використання розмір реально понесених витрат на правову допомогу.

Таким чином, враховуючи, що в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 5000 грн. витрат на правову допомогу, які були понесені відповідачем ОСОБА_1

Керуючись ст. 220 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 Ю. А.