Справа №295/7495/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретарів Зубрицької Т.Л.. ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що влітку 2010 року познайомився з ОСОБА_4, яка на той час перебувала у шлюбі з відповідачем, періодично зустрічалися та мали близькі стосунки. 29.03.2012 року ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_5, батьком якого записаний відповідач. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.01.2015 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 був розірваний. У липні 2015 року ОСОБА_4 повідомила позивача про те, що він є біологічним батьком її сина, після чого 28.07.2015 року між ними був зареєстрований шлюб. Позивач проживає разом з ОСОБА_4 та сином, ведуть спільне господарство, позивач займається вихованням ОСОБА_6, піклується про нього. Тому просить визнати його батьківство відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та виключити відомості про батьківство відповідача з актового запису № 4 від 23.04.2012 року про народження ОСОБА_5, складеного Виконкомом Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. В останнє судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. В останнє судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

Третя особа у судовому засіданні вважала вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, та пояснила, що з відповідачем то припиняли шлюбні відносини, то знову їх відновлювали. З позивачем познайомилася в 2010 році, зустрічалися та мали близькі стосунки. На даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Знала про те, що батьком дитини є позивач та попереджала відповідача. Батьком дитини в актовому записі про народження був записаний відповідач, оскільки на той час перебували у шлюбі. У 2015 році повідомила позивача про його батьківство відносно ОСОБА_5. В останнє судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила.

Суд, заслухавши сторони та їх представників, третю особу, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.03.2012 року народився ОСОБА_7, батьками якого згідно свідоцтва про його народження, виданого 23.04.2012 року Виконкомом Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, є відповідач та ОСОБА_8.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.01.2015 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розірвано. ОСОБА_8 відновлено дошлюбне прізвище «Капуцін».

28.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Котляр».

Як вбачається з висновку експерта № 481 від 13.03.2017 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 складає величину не менш ніж 99,99 %. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 практично доведено. Біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 виключається.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Пунктами 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження, що передбачено положеннями ст. 134 СК України.

З наведених вище підстав судом встановлений факт батьківства позивача відносно малолітнього ОСОБА_5, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 8827,60 грн. за проведення судової експертизи.

На підставі ст. ст. 129, 134 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виключити з актового запису № 4 від 23.04.2012 року про народження дитини ОСОБА_5, вчиненого Виконкомом Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, відомості про ОСОБА_3 як батька дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 8827,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 551,20 грн. несплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова