Справа № 521/4731/16-ц
№ провадження 2/521/855/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2017 року

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Целух А.П.

за участю секретаря - Корнієнко Л.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на усунення недоліків автомобіля,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вимогою про відшкодування витрат на усунення недоліків автомобіля в розмірі 49 933,73 грн., стягнення витрат на проведення авто-технічного висновку у розмірі 2000 грн., стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., та стягнення на її користь суму сплачених судових витрат у розмірі 641,60 грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

10 вересня 2014 року був укладений договір купівлі-продажу автомобіля Toyota Corolla, 2010 року випуску, між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 В процесі подальшої експлуатації придбаного автомобіля була виявлена його несправність у вигляді надмірного споживання моторного мастила. Про даний недолік, відповідач не попереджав її, відмовився усунути дану несправність автомобіля, через що позивачка була змушена за власні кошти здійснити ремонт автомобіля. Для доведення даної обставини, ОСОБА_2 було замовлено проведення дослідження технічного стану двигуна автомобіля, придбаного нею у відповідача. Згідно отриманого експертного висновку, на момент укладення договору купівлі-продажу від 10.09.2014 року, виявлена несправність двигуна вже існувала через перегрів двигуна або використання неякісного моторного мастила. На підставі чого позивачка просить задовольнити її вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що згідно з інформацією Державного реєстру атестованих судових експертів, станом на 28.07.2015 р. (дата проведення експертного дослідження) свідоцтва ОСОБА_4 № 12594 від 17.03.2014 р., №12598 від 17.03.2014 р., № 12599 від 17.03.2014 р., на які посилається експерт в своєму висновку, були не дійсними з 12.06.2015 р. на підставі даного факту, ОСОБА_4 проводячи експертизу 28.07.2015 р. не мав відповідних повноважень на її проведення. Крім того, просить застосувати строк позовної давнини виходячи з того факту, що при першій заміні мастила, а саме 10.11.2014р. позивачка знала про поломку двигуна.

Суд, заслухавши сторін по справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно ст. 675 ЦК України, товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Статтею 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Таким чином, тягар доказування того, що недоліки товару виникли з причини незалежної від продавця, покладається на продавця чи виробника.

Відповідно до ч.4 ст. 700 ЦК України продавець, який не надав покупцеві можливості одержати повну і достовірну інформацію про товар, несе відповідальність за недоліки товару, які виникли після передання його покупцеві, якщо покупець доведе, що вони виникли у зв'язку з відсутністю у нього такої інформації.

Судом встановлено, що 10 вересня 2014 року був укладений договір купівлі-продажу автомобіля Toyota Corolla, 2010 року випуску, між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3, що підтверджується розпискою та довідкою-рахунком, виданою Державтоінспекцією від 10 вересня 2014 року.

Згідно технічного висновку № 10605150 ТОВ»ХАВК ХОЛДИНГ» від 28.07.2015 року, на момент укладення договору купівлі-продажу від 10.09.2014 року, виявлена несправність двигуна вже існувала через перегрів двигуна або використання неякісного моторного мастила.

Як вбачається з рахунків на оплату від 10.11.2014 року на суму 1186, 53 грн., від 11.12.2014 року на суму 880 грн., від 22.12.2014 року на суму 570 грн., Акту виконаних робіт від 05.02.2015 року на суму 235.20 грн., від 06.03.2015 на суму 403.20 грн., від 22.05.2015 року на суму 5880 грн.,видаткових накладних від 05.02.2015 року на суму 2920 грн., від 06.03.2015 року на суму 6133 грн., від 21.05.2015 року на суму 32 129 грн. загальні витрати на ремонт автомобіля що понесені позивачем по справі склали 49 933, 73 грн.

Разом з тим, 16.05.2016 року представник відповідача надав до суду клопотання про призначення авто-технічної експертизи, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 16.05.2016 року,призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат та усунення недоліків автомобіля, судову авто-технічну експертизи експертизу.

Відповідно повідомлення № 2706 від 17.06.2016 року Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, вбачається, що проведення експертизи є не можливим, оскільки на теперішній час обєкт дослідження - двигун автомобіля Toyota Corolla VIN JTNBH58E60J003621, 2001 року випуску, повністю відремонтовано, автомобіль знаходиться в експлуатації у справному, тобто всі недоліки технічного характеру усунені, що вже унеможливлює поступове поетапне розбирання його складових та аналіз кожної складової яка має бути досліджена як окремо, так і в сукупності із прилеглими складовими., інформація, що наведена в дослідженні не містить необхідних характеристик досліджених обєктів, які б дозволили на їх підставі провести повторне дослідження.

Клопотань щодо доручення проведення авто-технічної експертизи іншій установі до суду не надходило.

За клопотанням позивача у судовому засіданні, допитаний експерт ТОВ «Хавк Холдінг» ОСОБА_4 який безпосередньо надавав технічне заключення № 10605150 від 28 липня 2015 р., та який підтвердив той факт, що при обстеженні двигуна автомобіля Toyota Corolla, 2010 року випуску, власницею якого є ОСОБА_2 було встановлено, що дана несправність двигуна виникла при використанні неякісного мастила, або через його перегрів, а також що дана несправність вже існувала на момент продажу автомобілю.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу», для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Відповідно листа ТОВ «Хавк Холдінг», 28 липня 2015 року громадянці ОСОБА_2 було надано авто-технічне висновку № 10605150 від 28 липня 2015 р., який є а технічно вірним та обґрунтованим , зазначений висновок не є судовою експертизою, однак відповідає усім нормам діючого законодавства, оскільки експерт ОСОБА_4 є спеціалістом в галузі авто-технічних питань.

Таким чином суд приходить до висновку що відповідне авто-технічне висновку № 10605150 від 28 липня 2015 р. є належним та допустимим доказів по вище зазначеній справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України «Докази» доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів; а відповідно до положень статті 58 ЦПК України «Належність доказів» належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З урахуванням вище викладеного, судом встановлено, що в момент укладення договору, товар був переданий позивачці неналежної якості з наявними недоліками, через що вона не мала змоги використовувати його за призначенням, була змушена понести істотні витрати на виявлення несправності автомобіля, ремонт двигуна, замовлення авто-технічного висновку, в повній мірі узгоджується з дослідженими судом доказами та встановленими судом обставинами.

Тому суд вважає що позові вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 витрати на усунення недоліків автомобіля, придбаного нею на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2014 року у розмірі 49 933, 73 грн. та витрати на проведення авто-технічної експертизи у розмірі 2000 грн. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні ділової репутації, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За змістом ст. 1167 ЦК України, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права

Так, судом встановлено, що у звязку із поломкою автомобілю позивачка зазнала моральної шкоди, були порушенні її нормальні життєві зв'язкі через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, так воно потягнуло за собою вимушені пропуски робочого часу позивача, оскільки позивачка працює дитячим лікарем, нею було заплановано чимало консультацій, а усунення несправності автомобіля привело до їх зривів.

Таким чином, суд вважає що позові вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача на застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 679 ЦК продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Відповідно до ч.І ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.І ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом із тим ст.258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ст.681 ЦК України до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Відповідно пояснень представника позивача, той факт, що позивачка змінювала мастила 4 рази на 2000 км., ще не доводить того, що вона знала про поломку двигуна, оскільки вона не має авто-технічної освіти, та не являється фахівцем в даній галузі. Про поломку двигуна стало відомо в травні 2015 року, саме тоді коли і був проведений капітальний його ремонт що підтверджується квитанцією від 21.05.2015 року на суму 32129,00 грн.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що 23.06.2015 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до ТОВ „Хавк Холдинг, вказаній заяві зазначено, що в процесі експлуатації була виявлена висока витрата моторного мастила.

Згідно технічного висновку № 10605150 ТОВ»ХАВК ХОЛДИНГ» від 28.07.2015 року, на момент укладення договору купівлі-продажу від 10.09.2014 року, виявлена несправність двигуна вже існувала через перегрів двигуна або використання неякісного моторного мастила.

Таким чином, 28.07.2015 року позивачці стало достовірно відомо, що на момент укладення договору купівлі-продажу від 10.09.2014 року, виявлена несправність двигуна вже існувала , що і стало підставою для звернення до суду з відповідними вимогами до відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулася до суду за захистом її порушених прав з вище зазначеним позовом 02.03.2016 року.

Таким чином судом встановлено, що позивачкою не порушено строк позовної давності передбачений ст. 681_ЦПК, оскільки вона звернулася до суду в межах одного року, з моменту коли вона дізналася з технічного висновку № 10605150 ТОВ»ХАВК ХОЛДИНГ» від 28.07.2015 року про виявленні недоліки двигуна які існували на момент укладення договору купівлі-продажу від 10.09.2014 року.

Відповідно до положень статті 10 Цивільного процесуального кодексу України «Змагальність сторін» цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України .

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і взаємозвязку на належність, допустимість, достовірність і достатність, суд вважає, що позивачкою під час судового розгляду справи надано достатньо, належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що позивачу завдано шкоду, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином , з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає сума сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 673, 675, 678, 679, 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 7, 10 ЗУ «Про судову експертизу», ст.ст. 32, 56, 62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на усунення недоліків автомобіля задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на усунення недоліків автомобіля, придбаного нею на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2014 року у розмірі 49 933, 73 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення авто-технічної експертизи у розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплачених судових зборів у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: Целух А.П.

05.07.17