Справа № 428/5186/17
Провадження №2-к/428/5/2017
УХВАЛА

21 липня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали клопотання Відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 16.11.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету грошових коштів, -

встановив:

24.05.2017 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов лист Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 16.11.2015 року, за яким з ОСОБА_1 на користь відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету стягнено заборгованість за витратами, що витрачені на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.04.2015 року по 01.06.2015 року в розмірі 3 813 700 рублів, а також з ОСОБА_1 у дохід держави держмито в розмірі 180 000 рублів.

Сторони, в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про перенесення розгляду клопотання до суду не надходило.

У відповідності до ч. 5 ст. 395 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно заочного рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 16.11.2015 року з ОСОБА_1 на користь відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету стягнено заборгованість за витратами, що витрачені на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.04.2015 року по 01.06.2015 року в розмірі 3 813 700 рублів, а також з ОСОБА_1 у дохід держави (Республіки Білорусь) держмито в розмірі 180 000 рублів.

Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 391 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно ст. 54 Мінської Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" від 22 січня 1993 року клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно здійснюватись примусове виконання. Суд, який розглядає клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені Договором, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

В судовому засіданні при розгляді клопотання встановлено, що умови, передбачені Мінською Конвенцією, дотримані, підстави, передбачені законом для відмови в наданні дозволу на примусове виконання рішення суду, відсутні.

За таких обставин, суд доходить до висновку про необхідність задоволення клопотання Відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 16.11.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету грошових коштів.

Крім того, ч. 8 ст. 395 ЦПК України передбачено, що якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З довідки Національного банку України вбачається, що станом на 21.07.2017 року, тобто на день постановлення ухвали судом, офіційний курс гривні до білоруського рубля становить 133,2049 грн. за 10 білор. рублів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 390-395, 397 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Клопотання Відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 16.11.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету грошових коштів - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення суду Мінського району Мінської області Республіки Білорусь від 16.11.2015 року, за яким з ОСОБА_1 на користь відділу освіти, спорту та туризму Мінського районного виконавчого комітету стягнено заборгованість за витратами, що витрачені на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.04.2015 року по 01.06.2015 року в розмірі 3 813 700 рублів (за курсом Національного банку України, встановленого на день постановлення ухвали, в гривневому еквіваленті становить 50 800 352 грн. 71 коп.), а також з ОСОБА_1 у дохід держави (Республіки Білорусь) держмито в розмірі 180 000 рублів (за курсом Національного банку України, встановленого на день постановлення ухвали, в гривневому еквіваленті становить 2 397 688 грн. 20 коп.).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. С. Журавель