У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Правда-Кіно», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром», про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Правда-Кіно», Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром», про визнання договору іпотеки недійсним, за касаційними скаргами представника Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - Левченка Юрія Валентиновича - та представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі - ПАТ «Банк Кредит Дніпро») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Правда-Кіно» (далі - ТОВ «Правда-Кіно»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром» (далі - ТОВ «НВКФ «Вест-Пром»), про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 01 жовтня 2003 року між Закритим акціонерним товариством «Кредит-Дніпро» (далі - ЗАТ «Кредит-Дніпро»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Кредит Дніпро», та ТОВ «Правда-Кіно» було укладено договір про надання кредитної лінії № 011003-Л/1 з відповідними змінами та доповненнями, згідно із умовами якого банк відкрив товариству невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 млн 300 тис. доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 01 грудня 2013 року та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах, передбачених цим договором.

19 грудня 2006 року між ЗАТ «Кредит-Дніпро» та ТОВ «НВКФ «Вест-Пром» було укладено договір про надання кредитної лінії № 191206-Л з відповідними змінами та доповненнями, відповідно до умов якого банк відкрив товариству відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування у сумі 10 282 892 грн 03 коп. та 900 тис. доларів США, які позичальник зобов'язався повернути не пізніше 01 грудня 2013 року та сплатити проценти за користування кредитами, на умовах, передбачених цим договором.

19 грудня 2006 року з метою забезпечення вимог ЗАТ «Кредит-Дніпро» за кредитними договорами від 01 жовтня 2003 року № 011003-Л/1 та від 19 грудня 2006 року № 191206-Л між ЗАТ «Кредит-Дніпро» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки № 191206-І, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно - будівлю кінотеатру «Правда», літ. А-3, АІ-3, АІІ-2, АІІІ-2, а-1, загальною площею 2612,7 кв. м, ганки літ. а1, а2, а3, а4, а5, сходи літ. а6, а7, а8, а9, пандус а10 (тимчасовий), мостіння І, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

23 листопада 2004 року між ЗАТ «Кредит-Дніпро» та ТОВ «Правда-Кіно» було укладено договір застави № 231104-З, відповідно до умов якого останнє надало в заставу банку майно (обладнання та матеріали).

ТОВ «Правда-Кіно» та ТОВ «НВКФ «Вест-Пром» взяті на себе за кредитними договорами зобов'язання належним чином не виконують, у зв'язку з чим станом на 17 березня 2014 року в ТОВ «Правда-Кіно» виникла загальна заборгованість, яка у гривневому еквіваленті становить 13 626 658 грн 27 коп., а в ТОВ «НВКФ «Вест-Пром» - 21 524 579 грн 29 коп.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ «БанкКредит Дніпро» посилалось на те, що ТОВ «Правда-Кіно» та ТОВ «НВКФ «Вест-Пром» зобов'язання за вказаними кредитними договорами виконували неналежним чином, внаслідок чого станом на 17 березня 2014 року в ТОВ «Правда-Кіно» виникла загальна заборгованість, яка у гривневому еквіваленті становить 13 626 658 грн 27 коп., а в ТОВ «НВКФ «Вест-Пром» - 21 524 579 грн 29 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь шляхом звернення стягнення на предмет іпотекивідповідно до договору іпотеки від 19 грудня 2006 року № 191206 та Закону України «Про іпотеку», визнавши за ним право власності на цей предмет іпотеки.

З метою погашення заборгованості ТОВ «Правда-Кіно» перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором від 19 грудня 2006 року № 191206-Л в сумі 196 950 грн звернути стягнення шляхом визнання права власності за ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на предмет застави за договором застави від 23 листопада 2004 року № 231104-З, вартістю 975 762 грн.

У червні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Кредит Дніпро», треті особи: ТОВ «Правда-Кіно», ТОВ «НВКФ «Вест-Пром», у якому, посилаючись на те, що оскільки договір іпотеки від 19 грудня 2006 року № 191206-І з відповідними змінами та доповненнями було укладено для забезпечення зобов'язань за двома договорами про надання кредитної лінії, які укладені у різний час; мають різні строки виконання; зобов'язання наступають у різні строки; відповідальність різна, але об'єкт іпотеки фізично один, має одну адресу, один технічний паспорт, є цілісним комплексом, призначеним для демонстрації кінофільмів, та експлуатація якого «частково» на декілька відсотків неможлива, просив визнати вказаний договір іпотеки з усіма додатковими угодами недійсним.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року провадження у даній справі закрито в частині позовних вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «Правда-Кіно» про звернення стягнення на предмет застави за договором застави від 23 листопада 2004 року № 231104-З.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року, первісний позов ПАТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості ТОВ «Правда-Кіно» перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за договором про надання кредитної лінії від 01 жовтня 2003 року № 011003-Л/1 в загальній сумі 12 650 896 грн 27 коп.; ТОВ «НВКФ «Вест-Пром» перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором від 19 грудня 2006 року № 191206-Л в сумі 10 249 103 грн 73 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 19 грудня 2006 року № 191206-І, а саме - будівлю кінотеатру «Правда», літ. А-3, АІ-3, АІІ-2, АІІІ-2, а-1, загальною площею 2 612,7 кв. м, ганки літ. а1, а2, а3, а4, а5, сходи літ. а6, а7, а8, а9, пандус а10 (тимчасовий), мостіння І, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1, що належить на праві власності ОСОБА_7, з початковою ціною на рівні не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В іншій частині позову ПАТ «Банк Кредит Дніпро» відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Банк Кредит Дніпро» - Левченко Ю.В. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про задоволення первісних позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічних позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Частинами 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 37 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» просив суд: з метою погашення заборгованості ТОВ «Правда-Кіно» перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за договором про надання кредитної лінії від 01 жовтня 2003 року № 011003-Л/1 в загальній сумі 12 650 896 грн 27 коп.; ТОВ «НВКФ «Вест-Пром» перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором від 19 грудня 2006 року № 191206-Л в сумі 10 249 103 грн 73 коп. - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 19 грудня 2006 року № 191206-І, а саме: будівлю кінотеатру «Правда», літ. А-3, АІ-3, АІІ-2, АІІІ-2, а-1, загальною площею 2612,7 кв. м, ганки літ. а1, а2, а3, а4, а5, сходи літ. а6, а7, а8, а9, пандус а10 (тимчасовий), мостіння І, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1.

Визнати за ПАТ «Банк Кредит Дніпро» право власності на цей предмет іпотеки за договором іпотеки від 19 грудня 2006 року № 191206-І, вартістю 22 900 000 грн без ПДВ (т. 1 а.с.18-19).

Зміст ч. 1 ст. 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 11 цього Кодексу).

При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Звертаючись з позовом до суду позивач визначив предмет спору - звернення стягнення на предмет шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки.

Суд першої інстанції, неправильно застосувавши норми процесуального права, дійшов помилкового висновку щодо предмету заявлених вимог, у зв'язку з чим допустив порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства та ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, який не був предметом спору.

Разом з тим, суд першої інстанції не вставив обставин, що складають підставу виникнення правовідносин щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, та не з'ясував: чи визначили сторони іпотечного договору такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду; чи такий спосіб може бути здійснено лише у позасудовому порядку; чи наявна згода іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15).

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині первісного позову, на що суд апеляційної інстанції увагу не звернув.

З огляду на зазначене оскаржувані рішення у справі в частині вирішення позову Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Правда-Кіно» не може вважатися законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України в цій частині підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач за зустрічним позовом у суді не довів обставин, на які посилався на обґрунтування своїх вимог, оскільки предмет іпотеки є забезпеченням лише за одним договором іпотеки і в наступну іпотеку не передавався. У зв'язку із неналежним виконанням позичальниками умов кредитних договорів, на забезпечення яких ОСОБА_7 передав в іпотеку банку належне йому нерухоме майно, в останнього виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, що свідчить про настання правових наслідків за договором іпотеки.

Такі висновки судів в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_7 ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_7 про неналежну оцінку судами наданих доказів - безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

З огляду на зазначене оскаржувані рішення у справі в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «БанкКредит Дніпро», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Правда-Кіно», Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром», про визнання договору іпотеки недійсним слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - ЛевченкаЮрія Валентиновича - та представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року в частині вирішення первісного позову Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Правда-Кіно», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром», про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Правда-Кіно», Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром», про визнання договору іпотеки недійсним залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова