Справа № 127/2-3617/10
Провадження 4-с/127/55/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі: Рябошапка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу Кредитної спілки "Альянс Україна" на постанову заступника начальника Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

В С Т А Н О В И В:

КС «Альянс» звернулася до суду з вищезазначеною скаргою, мотивуючи тим, що 30.01.2017 року заступником начальника відділу ОСОБА_1 Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3671/10 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 22.10.2013 року про стягнення на користь КС «Альянс Україна» солідарно з ОСОБА_2 залишку боргу у сумі 123169,20 грн., виніс постанову № 51588404 про повернення виконавчого документа стягувачеві. В оскаржуваній постанові державний виконавець зазначив підстави повернення, рухомого та нерухомого майна за боржником немає, боржник не працює та рахунків у банківський установах не виявлено.

Дану постанову КС «Альянс Україна» отримала по пошті 06.02.2017 року.

Вважає, що постанова відділу ДВС від 30.01.2017 року № 51588404 є незаконною та підлягає скасуванню та заступником начальника відділу ОСОБА_1 не в повному обємі вчинені виконавчі дії по виявленню майна боржника та коштів.

Згідно виконавчого листа № 2-3671/10 ОСОБА_2 є солідарним боржником разом з ОСОБА_3, яка померла наприкінці 2015 року, про що відомо заступнику начальника відділу ОСОБА_1, так як виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь КС «Альянс Україна» зупинено.

19.09.2003 року ОСОБА_3 після своєї смерті заповідала все своє рухоме та нерухоме майно на праві особистої власності своєму синові ОСОБА_2

Тульчинська державна нотаріальна контора в листі від 27.04.2016 року за № 216/01-16 повідомила про те, що після смерті ОСОБА_3 на їх адресу надійшла письмова заява про прийняття спадщини за заповітом від ОСОБА_2

Відповідно до звітів про незалежну оцінку майна ОСОБА_3 належать два житлових будинки, які розташовані за адресою: Вінницька обл., Тульчинськи р-н., с. Печера, вул. Леніна, буд. 42 та Вінницька обл., Тульчинськи р-н., с. Печера, вул. Чкалова, буд. 63 і які є спадковим майном боржника ОСОБА_2

Крім того у вказаних будинках знаходиться і інше рухоме майно, яке є спадковим майном ОСОБА_2 і яке підлягає опису, арешту та вилученню для реалізації.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити.

Представник боржника ОСОБА_5 заперечила проти задоволення скарги.

Державний виконавець Хлопотін О.В. заперечив проти задоволення скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 22.10.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про солідарне з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь КС «Альянс Україна» боргу у сумі 309349,20 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120,00 витрат на ІТЗ.

Постановою засупника начальника відділу Тульчинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_6 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, який діяв на момент винесення постанови) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Разом з тим, слід зазначити, що під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було вжито заходи примусового виконання виконавчого листа № 221/1829/12, а саме:

- згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відомості про зареєстроване нерухоме майно за боржником відсутні;

- згідно відповіді пенсійного фонду України ОСОБА_2 пенсії не отримує, не працює;

- згідно відповіді Державної податкової служби України ОСОБА_2 відкритих рахунків в банківських та інших фінансових установах України не має;

- згідно відповіді Територіального сервісного центру 0544 регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області, транспортних засобів за боржником не зареєстровано;

- згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, за боржником сільськогосподарська техніка відсутня.

Крім того, зроблено запит до ПАТ «Сбербанк» про можливе отримання боржником ОСОБА_2 пенсії в даній установі. Згідно відповіді ПАТ «Сбербанк» боржник пенсії не отримує.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем вживалися заходи примусового виконання, проте в боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу.

Відповідно до відповіді від 27.04.2016 року № 216/01-16 Тульчинська державна нотаріальна контора повідомляє, що після смерті ОСОБА_3, померлої 14.10.2015 року (спадкова справа) № 876/2015 року на адресу контори 13.04.2016 року надійшла письмова заява про прийняття спадщини за заповітом від імені ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на день винесення постанови ОСОБА_2 в установленому законом порядку не оформив спадщину у звязку з чим свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видавалося, тобто свої спадкові права належним чином не оформив, що підтверджує інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна від 02.01.2017 року.

Згідно довідки виконкому Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_2 власного майна, земельної ділянки, земельного паю, пасовищ та сіножаті не має, в будинку користується майном покійної матері.

Також актом державного виконавця встановлено відсутність майна ОСОБА_2

Отже, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що державним виконавцем було вжито всіх заходів примусового виконання виконавчого листа № 2-3617/10.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Також ч. 1 ст. 74 вищевказаного Закону, визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор, як учасник виконавчого провадження, мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.14 р. № 6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12).

Таким чином, суд вважає, що заступник начальника відділу Тульчинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 при винесенні постанови від 30.01.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу діяв правомірно у відповідності із своїми повноваженнями та правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прав, свобод та інтересів КС «Альянс Україна» заступником начальника відділу Тульчинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 при вчиненні виконавчих дій не порушено, а тому підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Кредитної спілки "Альянс Україна" на постанову заступника начальника Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення

Суддя