Справа № 136/272/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"28" квітня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1, в період з березня 1993 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, обґрунтовуючи вимоги заяви тим, що ОСОБА_4 приходиться їй рідною матір'ю. Після смерті матері відкрилась спадщина за законом. До кола спадкоємців першої черги увійшли діти спадкодавця, а саме: вона, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, останні спадщину після смерті спадкодавця прийняли, звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту. Заявник вважає, що спадщину після смерті матері вона також прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у визначений законодавцем шестимісячний строк від спадщини не відмовилась, оскільки проживала з матір'ю з 1993 року до дня її смерті в її власному будинку в АДРЕСА_1, а також продовжує проживати там і по даний час. Реалізувати свої спадкові права через нотаріуса вона позбавлена можливості, оскільки інші спадкоємці надати письмову згоду для вступу у спадщину їй, ОСОБА_1, в добровільному порядку відмовляються. Зважаючи на те, що від встановлення даного факту залежать її майнові права, а іншого порядку встановлення даного факту чинним законодавством не передбачено, тому вона просить суд встановити вищевказаний юридичний факт.

Заявниця в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем в період з березня 1993 року і на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та представник ОСОБА_5 вимоги за заявою не визнали заперечували щодо задоволення заяви, вказували, що заявник постійно проживала у місті Вінниця, а лише приїздила до матері довідатись та допомоги по господарству.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини справи, повно та всебічно дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, дійшов висновку про таке.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Вінниці померла ОСОБА_4, про що засвідчує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина за законом.

Як убачається із свідоцтв про народження та шлюб (а.с.6, 7), заявниця є дочкою ОСОБА_4, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом за нормами ст.1261 ЦК України .

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, вказуючи, що метою є реалізація її спадкових прав.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів (зокрема заяви про встановлення постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини), особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В підтвердження факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 без реєстрації місця проживання разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в житловому будинку в с. Білозерівка, Липовецького району, Вінницької області, є довідки видані виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Липовецького району за №71 від 15.02.2017 року та за №75, 76, від 20.02.2017 року (а.с.8, 9, 10).

Також вказаний факт доведено показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які переконливо засвідчили суд, що заявник дійсно постійно проживала разом із ОСОБА_4, з 1993 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в житловому будинку в с. Білозерівка, Липовецького району, Вінницької області.

Покази інших свідків, які були допитані в судовому засіданні суд відкидає, оскільки вони не є жителями села Білозерівка, Липовецького району, отож не могли об'єктивно знати про те, що заявник постійно проживала із спадкодавцем.

Аналізуючи зібрані у справі докази в контексті правових норм, суд вважає, що доказуванню у даному випадку підлягає те, що особа, яка увійшла до певної черги спадкування, в даному випадку першої черги за законом, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відтак встановлення факту проживання за інший період не має юридичного значення, тому суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити частково.

Згідно із законом встановлений судом факт породжує для заявника юридичні наслідки, тобто від нього залежать виникнення його майнових прав, тобто спадкових прав, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а ніж судового, при цьому спір про право відсутній.

На підставі ст.ст. 1268, 1270, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини.

В решті заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко