Справа № 1111/5994/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Шевченко І.М.

при секретарі Фришко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в межах виконання рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року ухваленого за результатами перегляду рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2012 року за позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Простір» про стягнення відсотків за користування депозитним вкладом та моральної шкоди.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_2, а тому вважає себе його правонаступником. Враховуючи це заявник просить суд замінити сторону стягувача з ОСОБА_2 на нього - ОСОБА_1 по виконавчому провадженню (справа № 2-2405/11) про стягнення заборгованості з процентів за договором депозитного вкладу в розмірі 23 439 (двадцять три тисячі чотириста тридцять девять) грн. 71 коп.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені в заяві підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник кредитної спілки «Простір» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Неявка вказаних осіб відповідно до положень ч. 2 ст. 378 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами та матеріали цивільної справи № 1111/5994/12, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до кредитної спілки «Простір» про стягнення відсотків за користування депозитним вкладом та моральної шкоди відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року, за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2012 року в частині вимоги про стягнення заборгованості з процентів за договором депозитного вкладу скасовано, ухвалено нове, стягнуто з КС «Простір» на користь ОСОБА_2 заборгованість з процентів за договором депозитного вкладу в розмірі 23 439,71 грн. та судові витрати.

Згідно свідоцтва про смерть (серія І-ОЛ № 237384) ОСОБА_2 помер 25.01.2017 року.

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.09.2017 року, зареєстрованого в реєстрі № 962, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, спадкоємцем грошових вкладів, які знаходяться на рахунках КС «Простір» з усіма відповідними відсотками та нарахуваннями, які, згідно умов укладених договорів, будуть нараховані на день видачі вкладів, відкритих на імя ОСОБА_2, є його син - ОСОБА_1.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1228 ЦК України передбачено, що право на вклад у банку (фінансовій установі) входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Разом з тим, суд враховує положення ст. 1218 ЦК України, при віднесенні права предявлення виконавчих листів до виконання до кола прав, що входять до складу спадщини. Субєктом реалізації такого права на предявлення виконавчих листів до виконання є спадкоємець померлого - його син ОСОБА_1, прийняття спадщини якого підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Правовідносини з приводу звернення до виконання виконавчих документів виданих на підставі судових рішень та порядок їх виконання регулюються нормами Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, вказаними вище нормативно правовими актами не визначено чіткі межі виконавчого провадження, а саме, законодавчо не закріплено з настанням яких подій або вчиненням яких дій починається та закінчується виконавче провадження.

Поряд з цим, статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, змістом поняття - виконавче провадження охоплюється сукупність всіх дій відповідних органів та осіб щодо виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що положення ст. 378 ЦПК України підлягають застосуванню з моменту реалізації права стягувача (або його правонаступника) на виконання ухваленого на його користь судового рішення.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

У даному випадку стягувача в особі правонаступника ОСОБА_1 позбавлено права на завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження, а підставою правонаступництва зокрема є спадкування.

Таким чином, у виконавчому провадженні за виконавчим листом на підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року (справа № 1111/5994/12) про стягнення заборгованості з процентів за договором депозитного вкладу в розмірі 23 439,71 грн. на користь стягувача ОСОБА_2, який помер, слід замінити на правонаступника (спадкоємця) ОСОБА_1.

На підставі викладеного керуючись ст. 208 - 210, 378 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити у виконавчому провадженні за виконавчим листом на підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2012 року (справа № 1111/5994/12) про стягнення заборгованості з процентів за договором депозитного вкладу в розмірі 23 439,71 грн. на користь стягувача ОСОБА_2, на правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко