АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

20 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Стрижеуса А.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 06 квітня 2017 року

та апеляційну скаргу державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Гевел Олени Олегівни

на окрему ухвалу від 21 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, Державне підприємство «Сетам» про визнання права власності,виключення майна ,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів. Зазначав,що він є власником відеокамери JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 та відеокасети JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 чорного кольору, що перебувала в цій відеокамері, які були вилучені та включені в акт опису й арешту майна, складеного 30.05.2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Гевел О.О. в рамках виконавчого провадження 48212672 , відкритого по виконавчому листу, виданому Дніпровським районним судом міста Києва 08.07.2015 року по справі № 755/3005/15 про стягнення з ОСОБА_5. на користь ОСОБА_2 грошових коштів. Вказував, що перебуваючи у дружніх стосунках з відповідачем, він надав йому свою відеокамеру з касетою для фіксування процесу передачі ОСОБА_5. належного останньому автомобіля АКУРА МDХ 2008 року випуску державному виконавцю в рахунок погашення боргу,однак за повідомленням ОСОБА_5. вказана відеокамера була в нього вилучена під час проведення виконавчих дій як майно, що належить боржнику. Він намагався забрати свою відеокамеру та відеокасету,але йому було у цьому відмовлено. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати за ним право власності на відеокамеру JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 та відеокасету JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 чорного кольору, що перебувала в цій відеокамері,виключивши їх з акту опису та арешту майна від 30.05.2016 року та зобов'язати ВДВС повернути їх йому.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 06.04.2017 року позов задоволено частково. Визнано право власності ОСОБА_4 на відеокамеру JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 та відеокасету, що перебуває у відеокамері JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 чорного кольору, які були вилучені та включені в акт опису й арешту майна, складеного 30.05.2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Гевел О.О. в рамках виконавчого провадження 48212672 (постанова про відкриття від 21.07.2015 року), відкритого по виконавчому листу, виданому Дніпровським районним судом міста Києва 08.07.2015 року по справі № 755/3005/15. В інший частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

21.04.2017 року, через 2 тижні після завершення судового розгляду та оголошення судового рішення по справі, Дніпровським районним судом м.Києва було постановлено окрему ухвалу на ім'я начальника Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо незаконних дій державного виконавця Гевел О.О. при виконанні 30.05.2016 року виконавчих дій в рамках виконавчого провадження 48212672.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволених вимог, ОСОБА_2, яка є стягувачем, подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Посилається на незаконність та необгрунтованість судового рішення, невмотивоване надання переваги позивачу та порушення принципу диспозитивності цивільного процесу. Зазначає, що рішення не грунтується на доказах, які взагалі відсутні,а є лише припущеннями суду. Суд не був безстороннім, прийнявши до уваги лише пояснення позивача. Крім того,судом безпідставно не ураховано, що сам ОСОБА_5. під час вилучення у нього відеокамери стверджував, що вона належить йому.

В апеляційній скарзі державного виконавця Дніпровського районного ВДВС ГТУЮ у м.Києві Гевел О.О. просить скасувати окрему ухвалу суду. Посилається на її безпідставність та невмотивованість. Зазначає, що судом не вказано, які норми матеріального або процесуального права нею порушено. Під час вчинення виконавчих дій було виявлено належне боржнику майно й заборони щодо накладення на це майно арешту та вилучення його в рахунок погашення боргу законом не встановлено. Рішення про незаконність дій державного виконавця під час вчинення виконавчих дій 30.05.2016 року судом не приймалося й порушень ЗУ «Про виконавче провадження» не встановлено, а відтак підстав для постановлення окремої ухвали не було.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1, державний виконавець Гевел О.О. свої апеляційні скарги підтримали з підстав наведених в ній.

Позивач ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_5. просили апеляційні скарги відхилити.

Представник ДП «Сетам» двічі в судові засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні поштові відправлення долучені до справи (а.с.46, 48 т.2).

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом в провадженні державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві Гевел О.О. перебуває виконавче провадження №48212672, відкрите 21.07.2015 року згідно виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом міста Києва від 08.07.2015 року на виконання рішення суду про стягнення ОСОБА_5. на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у сумі 699 034 грн. 90 коп.

Рішення суду боржником не було виконане.

Державним виконавцем 21.07.2015 року ухвалено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Під час вчинення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено ,що виконання зобов'язання за договором позики,боржник забезпечив заставою належного йому автомобіля АКУРА МDХ 2008 року випуску,д.н.з.НОМЕР_1 і постановою від 28.07.2015 року цей автомобіль було оголошено в розшук.

Місце знаходження автомобіля державному виконавцю встановити не вдалося, аж доки сам боржник не повідомив,що згоден передати автомобіль і боржник та державний виконавець погодили передачу вказаного автомобіля в рахунок погашення боргу на 30.05.2016 року за адресою запропонованою боржником поряд з ГБК «Березняки-3» по вул.Березняківській,23 у м.Києві.

На передачу свого автомобіля боржник прибув з відеокамерою JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145,пояснивши ,що він хоче здійснити відео фіксацію процесу передачі автомобіля та зафіксувати зовнішній вигляд авто. На поставлене йому запитання,боржник повідомив,що відеокамера належить йому.

Почувши таку відповідь ,державний виконавець вилучила відеокамеру у боржника,про що склала відповідний акт ( а.с.95-98 т.1).

При цьому боржник виразив свою незгоду з такими діями держвиконавця та осіб що прибули з нею і назвалися державними виконавцями Телявським А.М. та Малковою М.В. , про що письмово зазначив в цьому ж акті, вже вказавши, що вказана відеокамера та відео- касета в ній належать адвокату ОСОБА_4 і тимчасово позичена у останнього.

Зазначені встановлені судом обставини сторонами не заперечуються .

Звертаючись із даним позовом ОСОБА_4 зазначив ,що відеокамера JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 та відеокасета, що перебуває у відеокамері JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 чорного кольору, які були вилучені та включені в акт опису й арешту майна, складеного 30.05.2016 року належать йому особисто й використовуються ним в його професійній діяльності та були надані ОСОБА_5. у тимчасове користування.

На підтвердження такому в якості доказів він надав фотокопію штрихкоду зазначеного на коробці відеокамери та ксерокопію обкладинки диска до відеокамери.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на відеокамеру JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 та відеокасету, що перебуває у відеокамері JVC GR-PD1e, індивідуальний номер 16860145 чорного кольору, які були вилучені та включені в акт опису й арешту майна, складеного 30.05.2016 року, суд вважав доведеним їх приналежність позивачу.

Колегія суддів з такими висновками суду погодитися у повній мірі не може.

За правилами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог и заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У данному випадку подані позивачем докази: коробка із штрихкодом та ксерокопія обкладинки диска до відеокамери, які не містять ніякої інформації про власника, а відтак не дають підстав для беззаперечного висновку, що таким власником є позивач, не можна вважати належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України.

Разом із цим інших доказів позивачем не подано й на запитання колегії суддів під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_4 зазначив, що таких в нього немає.

З огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема: паспорт на відеокамеру, гарантійний талон, чеки про оплату та ін., які би містили інформацію щодо покупця спірного майна та дозволяли б його ідентифікувати, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог в цій частині і безпідставно задовольнив їх грунтуючись лише на припущеннях,що є недопустимим.

З огляду на викладене колегія суддів,виходячи з положень ст.309 ЦПК України,скасовує судове рішення в частині задоволених позовних вимог та постановлює нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності.

В інший частині рішення суду не оскаржувалося й тому,виходячи з положень ч.1 ст.303 ЦПК України, колегією суддів не перевірялося.

За правилами ч.1 ст.211 ЦПК України,суд виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови,що сприяли вчиненню порушення може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин чи умов.

Як убачається з журналу судового засідання під час ухвалення судового рішення 06.04.2017 року окрема ухвала судом першої інстанції не проголошувалася й про постановлення такої ухвали суд не повідомляв.

Постановлюючи окрему ухвалу 21.04.2016 року вже після закінчення судового розгляду по справі (судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду- ч.3 ст.208 ЦПК України), суд ніяким чином таких своїх дій не вмотивував.19.04.2017 року виготовив лист про виклик учасників судового розгляду в судове засідання на 21.04.2017 року, даних про його направлення матеріали справи не містять, та дослідив не вказавши які саме докази, фактично визнав дії державного виконавця Гевел О.О. при вчиненні нею виконавчих дій 30.05.2016 року незаконними, про що повідомив начальника ГТУЮ у м.Києві для прийняття заходів.

Разом із цим предметом розгляду у даній справі були інші позовні вимоги і доказуванню підлягали вимоги щодо права власності позивача на вилучене майно .Скарга на дії державного виконавця у межах даної справи не подавалася й його дії на предмет їх законності не перевірялися, обгрунтованих висновків з цього приводу судове рішення не містить,а відтак окрема ухвала постановлена із порушенням встановленого ЦПК України порядку та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,316,317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 06 квітня 2017 року скасувати в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення наступного змісту: У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, Державне підприємство «Сетам» про визнання права власності - відмовити.

Апеляційну скаргу державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Гевел Олени Олегівни задовольнити.

Окрему ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 21 квітня 2017 року скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 755/9396/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 6987 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.