У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

МазурЛ.М., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу та процентів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на його користь суму вкладу у розмірі 295 000 грн та нараховані проценти у розмірі 53 100 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 29 липня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № SAMDN2751 «Стандарт на 12 міс.», відповідно до умов якого, він передав банку у платне строкове користування кошти у розмірі 250 000 грн зі сплатою 18 % річних строком до 29 липня 2014 року.

06 липня 2015 року ним було направлено заяву на адресу банку про відмову від лонгування договору № SAMDN2751 та вимогу про повернення йому коштів і нарахованих процентів за вказаним договором, у відповідь на яку він отримав відмову у зв'язку з припиненням своєї діяльності в АР Криму.

З огляду на вказане та посилаючись на те, що банк відмовився повернути йому грошові кошти та нараховані проценти за вказаним договором, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 грошові кошти за договором депозитного вкладу № SAMDN2751 «Стандарт» від 29 липня 2013 року у розмірі 348 100 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2016 року доповнено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року, а саме визначено складові частини суми заборгованості станом на 30 липня 2015 року: заборгованість за кредитом - 295 000 грн; заборгованість за процентами - 53 100 грн.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року доповнено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року, а саме зазначено період, за який нараховані відсотки по вкладу: з 29 липня 2013 року по 30 липня 2015 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року виправлено описку в додатковому рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2016 року наступним чином: по тексту додаткового рішення суду від 08 липня 2016 року вважати правильним «сума вкладу - 295 000 грн», також «нараховані відсотки за вкладом - 53 100 грн.».

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року та додаткове рішення суду від 08 липня 2016 року змінено в частині розміру стягнутого вкладу та процентів, визначено суму вкладу, яка підлягає стягненню з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 у розмірі 250 000 грн та проценти за користування вкладом у розмірі 90 000 грн, нараховані за період з 29 липня 2013 року по 30 липня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, оглянув в судовому засіданні оригінали договору та квитанцію про внесення коштів на рахунок банку, про що зроблено відповідну відмітку на їх копіях (а. с. 5-7), виходив з того, що стороною укладеного договору банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому зобов'язання за дійсним договором має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридична особа, а не його Кримська філія, а ліквідація чи припинення філії не звільняє відповідача від виконання зобов'язань за укладеним договором, а відмова від виконання своїх зобов'язань не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про необхідність виконання зобов'язання за договором банківського вкладу саме юридичною особою ПАТ КБ «ПриватБанк», проте змінюючи рішення суду в частині розміру стягнутого вкладу та процентів, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що сума вкладу є фіксованою і нараховані раніше проценти не додаються до неї, а існують окремою сумою, дійшовши обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума вкладу у розмірі 250 000 грн та нараховані проценти за період з 29 липня 2013 року по 29 липня 2014 року у розмірі 45 000 грн та за період з 30 липня 2014 року по 30 липня 2015 року у розмірі 45 000 грн, що в загальному розмірі становить 340 000 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суд апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року в частині, яка не змінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М.Завгородня

О.В.Попович