Справа № 739/1646/17
Провадження № 2-о/739/96/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Дігтярівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - заявник), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання з його матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свою заяву мотивує тим, що він постійно проживав в АДРЕСА_2 і з ним проживала його матір ОСОБА_3, за якою він доглядав до дня її смерті. При цьому матір була зареєстрована за іншою адресою. Встановлення вказаного факту, який він не може підтвердити у позасудовому порядку, необхідне йому для оформлення спадщини, прийнятої після матері.

У судове засідання заявник та його представник не з'явилися, при цьому представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі в якій просить заяву задовольнити повністю.

Представник заінтересованої особи до суду не з'явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_2 померла ОСОБА_3 (а.с. 6).

Заявник є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким в заповіла все належне їй майно своєму сину ОСОБА_1, тобто заявнику (а.с. 8).

Згідно паспорта заявника останній з 08 грудня 1995 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3).

При цьому з довідки виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 04 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 на день своєї смерті постійно проживала в АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_1, тобто заявником (а.с. 11).

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що матір заявника ОСОБА_3 проживала разом зі своїм сином в АДРЕСА_1, при цьому не була зареєстрована за вказаною адресою. З цього приводу суд враховує, що реєстрація місця проживання не позбавляє особу права вільно обирати місце проживання на території України та жодним чином не спростовує встановленого в ході судового розгляду факту спільного проживання заявника та його матері на день смерті останньої.

Частиною другою статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки заявник є сином ОСОБА_3 і згідно статті 1261 ЦК України її спадкоємцем за законом першої черги, то встановлення факту постійного проживання заявника з матір'ю на день смерті останньої має важливе значення для заявника, оскільки підтвердить факт прийняття ним спадщини своєї матері, тобто від встановлення зазначеного факту залежить виникнення у заявника відповідних майнових прав.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 256-259, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Дігтярівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживав зі своєю матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на день її смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко