Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/51/17

Номер провадження: 2/511/241/17

19 липня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря судового засідання Кирилової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неповнолітньою особою,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, як опікуна в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_3, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9776грн та моральної шкоди у розмірі 3000грн.

В подальшому позивачі змінили свої позовні вимоги, та просили суд, стягнути з відповідачів ОСОБА_5, як опікуна в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_3, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 10576грн та моральну шкоду у розмірі 4000грн. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що 02.11.2016 року в будинку №14 по вул. Ольгіївська в м. Роздільна, який належить їм на праві спільної власності було пошкоджено та практично зруйновано 4 нових пластикових вікна та 2 замка. 03.11.2016 року після звернення ними до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, було зясовано, що шкоду завдали неповнолітні особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8 В наслідок завданої шкоди позивачам причинена матеріальна шкода у розмірі 10576грн, яку вони просять стягнути з батьків зазначених неповнолітніх осіб.

Ухвалою суду від 19.07.2017 року позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_5, як опікуна в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 та з ОСОБА_7, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, за заявою позивача ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та є представником позивача ОСОБА_1, у звязку з погашенням ними своїх частин заявленої шкоди та вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000грн., залишені без розгляду.

Судовий розгляд продовжено за позовними вимогами ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3500грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2В та її представник ОСОБА_9, та представник позивача ОСОБА_1Є ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що будинок №14 по вул. Ольгіївська в м. Роздільна, належить їй та її чоловіку ОСОБА_1 на праві спільної власності. 02.11.2016 року в зазначеному будинку було пошкоджено та практично зруйновано 4 нових пластикових вікна та 2 замка. 03.11.2016 року вони звернулися до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, де їм повідомили, що шкоду завдали неповнолітні особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8 у відношенні яких були складені протоколи про адміністративне правопорушення та притягнуті також до адміністративної відповідальності їх батьки. Повідомили суд, що за період слухання справи відповідачі ОСОБА_5, як опікун в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 розрахувалися своїми частинами заявленої матеріальної шкоди, тому залишилася лише ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, яка повинна відшкодувати свою частину у розмірі 3500грн. В подальшому позивач ОСОБА_2В та її представник ОСОБА_9, та представник позивача ОСОБА_1Є ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності просили судові засідання проводити у їх відсутність.

Неповнолітній відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Суду пояснив, що він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які також являються неповнолітніми, гуляли по вул. Дзержинського (зараз вона Ольгіївська) після школи, потім приблизно об 22-23год., вони направились в напрямку вул. 40років Перемоги. ОСОБА_8 знаходячись у стані алкогольного спяніння по дорозі кидав маленькі камінці по будинкам, а він та ОСОБА_6 кидали камінці по вікнам, скільки вікон розбили він не памятає, свою вину визнав та згоден відшкодовувати причинену шкоду. Вибачився перед позивачем ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що про скоєне дізналась від працівників поліції. Вдома проводила бесіду з сином, він також їй все розповів, пообіцяв, що більше чинити ніяких правопорушень не буде, з розміром заявленої шкоди згодна. В подальшому в судове засідання відповідач не зявилася, про день та час слухання справи була сповіщена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Поважну причину своєї неявки та неявки неповнолітнього ОСОБА_4 не повідомила.

Дослідивши представлені документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі Договору дарування належить житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: м. Роздільна, вулиця Ольгіївська (колишня Дзержинського), будинок за №14, Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВТ 112532, зареєстрованого в реєстрі за №994.(а.с.8;41).

Відповідно до рахунку-фактури №1 від 16.07.2016 року, ОСОБА_2 до початку ремонту в будинку, придбала металопластикові вікна на суму 8490,28грн. (а.с.11).

З огляду копій матеріалів, зареєстрованих до Журналу Єдиного Обліку Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області за № 6357 від 09.11.2016 року, за фактом пошкодження майна, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неповнолітніми ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 у м. Роздільна, вул.. Ольгіївська, 14 Одеської області встановлено, що 03.11.2016 року ОСОБА_1 по телефону повідомив Роздільнянський ВП про побиття вікон в будинку №14 по вул. Дзержинського невідомими особами.(а.с.32).

Того ж дня ним була написана заява про вимогу встановлення невідомих осіб та притягнення їх до відповідальності.(а.с.31).

Згідно висновку за результатом розгляду заяви ОСОБА_1, від 11.11.2016 року ст. інспектором Роздільнянського ВП Дзундзою І.Д., були встановлені особи, які вчинили правопорушення, ними виявилися неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, їх батьки ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.(а.с.29).

Згідно письмових пояснень неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які вони надавали в присутності батьків вину у вчиненому визнали у повному обсязі.(а.с.33-35).

08.11.2016 року батьки неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, були притягнуті до адміністративної відповідальності.(а.с.37-39).

З фото таблиці вбачається, що вікна в будинку металопластикові та пошкодженні, а також пошкоджений замок в хвіртки.(а.с.42-46).

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею

61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, при цьому постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою (ст. 61.ч.4 ЦПК України).

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4, як на день скоєння правопорушення, так і на день розгляду цивільної справи судом є неповнолітньою особою, яка відповідно до ч.3 ст.33 ЦК України несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до ст.1179 ЦК України, якою встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, а у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини. Обов'язок батьків відшкодовувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

В пункті 6 постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" також зазначено, що шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років, відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього немає майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов'язок покладається на його батьків (усиновителів) або піклувальників за умови їх винної поведінки, що сприяла виникненню шкоди. Цей їх обов'язок припиняється при досягненні заподіювачем повноліття або появи в нього майна чи заробітку, достатніх для відшкодування шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що позивачам протиправними діями відповідача ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на суму 3500 гривень.

Оскільки судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 не має самостійного заробітку чи іншого прибутку, не є власником будь-якого майна, достатнього для відшкодування шкоди, а його матір'ю є ОСОБА_3, то ця шкода підлягає відшкодовуванню його матір'ю.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 1179, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неповнолітньою особою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 матеріальну шкоду завдану неповнолітньою особою в розмірі 3 500 (три тисячі пятсот)грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Іванова