Справа № 204/2870/16-ц
Провадження № 2-п/204/44/17
УХВАЛА

20 липня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

відповідачів 1,2 ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації місця проживання,

в с т а н о в и в:

04 липня 2017 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації місця проживання.

Заява обґрунтована тим, що 29.09.2016р. Красногвардійским районним судом м.Дніпропетровська було прийнято рішення про усунення перешкод в користуванні домоволодінням, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровська, вул.Хвойна, буд.35Б шляхом виселення відповідачів (заявників). З даним рішенням категорично не згодні, оскільки обставини справи встановленні не у повному обсязі та не відповідають фактам. Ніяких повісток, або інших повідомлень відповідачі не отримували, про те, що існує судовий процес відповідачі взагалі не знали. Про наявність судового заочного рішення заявники дізналися тільки 27.06.2017р., коли заявників разом з малолітніми дітьми прийшли виселяти з дому. Рішення суду заявники отримали тільки 27.06.2017р., про що свідчить підпис в канцелярії суду. Тому вони фізично були позбавлені можливості бути присутніми на суді, та захищати свої інтереси. Також зазначають, що наявні докази та відомості, які мають істотне значення для справи. Серед цих доказів - наявні документи, а саме попередній договір, згідно з яким відповідачі отримали забезпечувальний платіж у розмірі 29000грн. У разі не укладання основаного договору відповідачі повинні були повернути вказаний платіж. Яким чином позивач отримав право власності на спірне житло заявникам невідомо.

Відповідачі 1,2 у судовому засіданні підтримали заяву у повному обсязі та просили її задовольнити.

Позивач у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив таке.

Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.1 ст.74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. В силу ч.ч.1-2, 4, 8 ст.76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно із положеннями ст.229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 232 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно із ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з відповідями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 30.05.2016р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.23,24). Крім того, вказана адреса зазначена й самими відповідачами в заяві про перегляд заочного рішення.

З урахуванням положень ст.ст.74, 76 ЦПК України є необґрунтованими посилання відповідачів на те, що при ухвалені заочного рішення відповідачі були відсутні, з огляду на строки розгляду справи та те, що згідно з матеріалами справи відповідачі про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові відправлення з відміткою відділення звязку «повернення за закінченням терміну зберігання (а.с.40, 50, 51), які надсилались судом безпосередньо на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачів.

Таким чином, з усього вищевказаного випливає, що відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд цієї справи, що підтверджується вищевказаними матеріалами справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд доходить висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішення по суті та є обґрунтуванням апеляційної скарги.

Окрім того, 06 липня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення у цій цивільній справі.

Заява про відстрочку виконання рішення у зазначеній цивільній справі, яка подана відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, містить вимоги про відстрочку виконання рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року на один рік, отже, ОСОБА_1, ОСОБА_2 мають намір виконати зазначене рішення протягом року, так заява про перегляд заочного рішення подана формально.

Також необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.228-232 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації місця проживання відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тітова