Справа №560/279/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в м. Дубровиця по вул. Нова, 115, Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 20 лютого 2015 року та фактично прийняв спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_5, який помер 28 травня 2000 року та матері - ОСОБА_6, яка померла 26 травня 2003 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, так як заповіту він не залишив, а саме на житловий будинок, який розташований в м. Дубровиця по вул. Нова, 115, Рівненської області. Даний будинок її чоловік фактично прийняв у спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6 Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець є власником житлового будинку. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на нього та внести дані про нього, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з його смертю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, до суду подали заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав..

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_1 було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №169582 вбачається, що ОСОБА_4 помер 20 лютого 2015 року (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Як стверджує позивач у позовній заяві, за життя її чоловіку ОСОБА_4 фактично належав житловий будинок з господарськими будівлями в м. Дубровиця по вул. Нова, 115, Рівненської області, який він фактично прийняв у спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном після смерті своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за №5 від 12 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_4 (а.с.5).

Оскільки на день смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в будинку №115 по вул. Нова в м. Дубровиця, був зареєстрований та проживав їх син ОСОБА_4, що підтверджується довідкою №1557 від 16 травня 2016 року (а.с.13), останній у відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України, в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини, вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 своїх спадкових прав на житловий будинок №115 по вул. Нова в м. Дубровиця, не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Згідно копій свідоцтв про смерть вбачається, що ОСОБА_5 помер 28 травня 2000 року, а ОСОБА_6 померла 26 травня 2003 року (а.с.6,8).

Згідно копії рішення виконкому Дубровицької міської ради Ради депутатів трудящих №3 від 13 лютого 1960 року, ОСОБА_5 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці №111, пер. Ворошилова, площею 600 кв.м. в м. Дубровиця (а.с.46).

Згідно копії акту від 25 березня 1960 року вбачається, що ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Дубровицької міської ради Ради депутатів трудящих №3 від 13 лютого 1960 року, було відведено земельну ділянку площею 600 кв.м. в м. Дубровиця, пер. Ворошилова, 111 (а.с.47).

В подальшому, було розроблено проект жилого будинку в м. Дубровиця, пер. Ворошилова, 111, де забудовником вказаний ОСОБА_5 (а.с.48-50).

Відповідно до довідки №09-606 від 10 липня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області вбачається, що колишня вул. ім. Ворошилова була перейменова на вул. Нова в 1974 році (а.с.43).

Факт родинних відносин позивача з померлим ОСОБА_4, підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ №340113 (а.с.4).

Відповідно до довідки №1558 від 16 травня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20 червня 1980 року по даний час (а.с.12).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок №115 по вул. Нова в м. Дубровиця, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_4 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_1, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Керуючись статтями 328, 392, 1216, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 212, 215, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в м. Дубровиця по вул. Нова, 115, Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 20 лютого 2015 року та фактично прийняв спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_5, який помер 28 травня 2000 року та матері - ОСОБА_6, яка померла 26 травня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_8