У Х В А Л А

28 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'ямського районного суду м. Києва від 8 лютого 2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у позові відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 8 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 визначено додатковий строк для подання ними заяв про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9, протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень касаційної та апеляційної інстанцій та залишення в силі судового рішення першої інстанції з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 1272 ЦК України та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2011 року, 18 квітня, 6 червня, 10 та 24 жовтня 2012 року, 13 березня 2013 року, 5 березня 2014 року, 23 березня, 16 травня 2016 року та постанови Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, 4 листопада 2015 року, 14 вересня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що спадкоємці пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Разом з тим у справах, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 та 24 жовтня 2012 року, 13 березня 2013 року, 5 березня 2014 року, 23 березня, 16 травня 2016 року в яких надані як приклад неоднакового застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, суди відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходили з того, що підстави на які посилались позивачі як на причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними.

Отже, у справах встановлені різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 червня 2012 року прийнята у справі про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Отже, у справах наявні інші підстави позову, предмет спору, зміст позовних вимог та встановлені інші фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2011 року та 18 квітня 2012 року, надані заявником для порівняння не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував судові рішення та передав справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справ.

Висновки щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини зроблені судом у справі про перегляд якої подано заяву не суперечать висновкам, зробленим Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року, 4 листопада 2015 року, 14 вересня 2016 року, на які посилається заявник.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук