Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6 про заміну сторони виконавчого провадження, встановлення способу і порядку виконання судового рішення, зобов'язання відновити виконавче провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із указаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 30 жовтня 2015 року, із публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») на її користь стягнуто заборгованість за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» від 08 грудня 2014 року у розмірі 8 417 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 02 вересня 2015 року еквівалентно 183 477 грн 98 коп., проценти за період з 10 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року у розмірі 408 доларів 17 центів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 02 вересня 2015 року еквівалентно 8 897 грн 50 коп., 3 % річних у розмірі 122 долари 45 центів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 02 вересня 2015 року еквівалентно 2 669 грн 22 коп., а всього 195 504 грн 40 коп.

Виданий судом виконавчий лист на виконання вказаного рішення було подано до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, однак у грудні 2015 року державним виконавцем виконавчий лист направлено на виконання до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в порядку, встановленому ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

06 листопада 2015 року у порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», їй виплачено 183 858 грн 34 коп., тому залишається непогашеною заборгованість у розмірі 11 646 грн 06 коп., однак Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 02 вересня 2016 року фактично відмовив їй у задоволенні вимог щодо виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року.

Посилаючись на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є сингулярним (частковим) правонаступником неплатоспроможного банку в частині обов'язку виконання судових рішень в межах гарантованої суми 200 тис. грн, ОСОБА_6 просила замінити сторону боржника у виконавчому провадженні із ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження за виконавчим листом від 10 листопада 2016 року; встановити спосіб і порядок виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року, який буде можливо реалізувати (виконати фактично) в межах чинного законодавства, та який належним чином захистить та поновить її порушене цивільне право.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2017 року, у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвали судів в частині відмови у задоволенні її заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, задовольнити заяву в цій частині.

В іншій частині ухвали судів не оскаржуються та згідно ст. 335 ЦПК України колегією суддів не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 30 жовтня 2015 року, із ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» від 08 грудня 2014 року у розмірі 8 417 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 02 вересня 2015 року еквівалентно 183 477 грн 98 коп., проценти за період з 10 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року у розмірі 408 доларів 17 центів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 02 вересня 2015 року еквівалентно 8 897 грн 50 коп., 3 % річних у розмірі 122 долари 45 центів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 02 вересня 2015 року еквівалентно 2 669 грн 22 коп., а всього 195 504 грн 40 коп.

10 листопада 2015 року на підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який пред'явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою державного виконавця від 25 грудня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа закінчено на підставі ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на час винесення державним виконавцем постанови.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_6 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, суди виходили із того, що, оскільки в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 18 вересня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 18 грудня 2015 року розпочато процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів погоджується із такими висновками судів.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

За ч. 6 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77Закону України «Про банки і банківську діяльність» , Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону (про ліквідацію банку) Фонд визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення (п. 1 ч. 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги (ч. 4 ст. 52 Закону).

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 вересня 2016 року заявник повідомлена про те, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 квітня 2016 року № 488 затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», згідно якого її кредиторські вимоги у розмірі 11 566 грн 72 коп. (залишок гарантованої суми) включено до восьмої черги вимог кредиторів.

Враховуючи зміст норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зміна черговості задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного банку шляхом встановлення способу виконання судового рішення про стягнення коштів із боржника (ст. 373 ЦПК України) законодавцем не передбачена.

Обставини ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» унеможливлюють стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вимога ОСОБА_6 про встановлення способу і порядку виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року не ґрунтується на вимогах закону.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2017 року у частині розгляду заяви ОСОБА_6 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик