Справа № 357/5729/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказував, що з 16.10.1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя неповнолітніх дітей немає .

Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, просив шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.10.1993 року в відділі державної реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 392 - розірвати.

Сторони звернулися до суду із заявами, в яких просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності, позивач позов підтримав, а відповідач позов визнав.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 16.10.1993 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано в відділі державної реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 392.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Водночас, суд розяснює, що відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України рішення суду, яке набрало законної сили є документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу, без видачі відповідного свідоцтва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16.10.1993 року в відділі державної реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 392 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3