РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області, за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмак Запорізької області Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати за ОСОБА_1 право власності за набувалою давністю на земельну ділянку розміром 8,61 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний Прапор», с. Остриківка, Токмацького району, Запорізької області, яка належала померлій 18.02.1998 року ОСОБА_4, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0158018, виданого Токмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області 25.06.1997 року на підставі розпорядження Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області № 103 від 13.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 червня 1997 року за № 463.

Позов обґрунтовує наступним.

18 лютого 1998 року померла бабуся позивача ОСОБА_4 у с. Остриківка Токмацького району Запорізької області. За своє життя вона відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», безкоштовно набула право на земельну ділянку, розміром 8,61 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний Прапор», с. Остриківка, Токмацького району, Запорізької області, яка належала їй, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0158018, виданого Токмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області 25.06.1997 року на підставі розпорядження Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області № 103 від 13.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 червня 1997 року за № 463.

Після смерті бабусі позивача ОСОБА_4 відкрилася спадщина на вище вказане майно. Належним спадкоємцем після смерті бабусі позивача ОСОБА_4 була лише позивач.

Позивач фактично вступила в управління та володіння вище вказаним спадковим майном відразу після смерті бабусі ОСОБА_4, документи, на дану земельну ділянку знаходяться в позивача.

Позивач після смерті бабусі ОСОБА_4 з травня місяця 1999 року, добросовісно, безперервно, відкрито обробляє і володіє та користується вище зазначеною земельною ділянкою. Ніхто інший, крім позивача не цікавився і не цікавиться даною земельною ділянкою.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розміром 8,61 умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_4, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0158018, виданого Токмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області 25.06.1997 року на підставі розпорядження Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області № 103 від 13.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 червня 1997 року за № 463 - складає 187478,46 грн. (сто вісімдесят сім тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 46 коп.), згідно інформаційного листа.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмак Запорізької області Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

18 лютого 1998 року померла бабуся позивача ОСОБА_4 у с. Остриківка Токмацького району Запорізької області. За своє життя вона відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», безкоштовно набула право на земельну ділянку, розміром 8,61 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний Прапор», с. Остриківка, Токмацького району, Запорізької області, яка належала їй, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0158018, виданого Токмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області 25.06.1997 року на підставі розпорядження Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області № 103 від 13.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 червня 1997 року за № 463.

Після смерті бабусі позивача ОСОБА_4 відкрилася спадщина на вище вказане майно. Належним спадкоємцем після смерті бабусі позивача ОСОБА_4 була лише позивач.

Позивач фактично вступила в управління та володіння вище вказаним спадковим майном відразу після смерті бабусі ОСОБА_4, документи, на дану земельну ділянку знаходяться в позивача.

Позивач після смерті бабусі ОСОБА_4 з травня місяця 1999 року, добросовісно, безперервно, відкрито обробляє і володіє та користується вище зазначеною земельною ділянкою. Ніхто інший, крім позивача не цікавився і не цікавиться даною земельною ділянкою.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розміром 8,61 умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_4, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0158018, виданого Токмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області 25.06.1997 року на підставі розпорядження Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області № 103 від 13.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 червня 1997 року за № 463 - складає 187478,46 грн. (сто вісімдесят сім тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 46 коп.), згідно інформаційного листа.

Вище викладене підтверджується такими доказами: копією свідоцтва про смерть від 19.02.1998 року серії I-ЖС №054439, копією сертифікату на право на земельну частку (пай) від 25.06.1997 року, інформаційними листоми, Міжрайонного управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмак Запорізької області Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 04.05.2017 року, довідкою ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області від 24.05.2017 року №953, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Токмацькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області від 27.04.2017 року №421/02-31.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

На підставі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

У відповідності із п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦІК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

Позивач не є власником даної земельної ділянки позивач не може належним чином володіти цим майном і оформити на нього право власності в порядку спадкування, про що свідчить постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 24.04.2017 року № 421/02-31. Тому позивач не може покращувати якість даної земельної ділянки та не може обробляти її належним чином.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області, за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмак Запорізької області Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 8,61 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний Прапор», с. Остриківка, Токмацького району, Запорізької області, яка належала померлій 18.02.1998 року ОСОБА_4, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0158018, виданого Токмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області 25.06.1997 року на підставі розпорядження Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області № 103 від 13.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 червня 1997 року за № 463.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: