Справа № 694/762/17 Провадження №4-с/694/5/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.07.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі :

головуючої судді Гончаренко Т.В.,

при секретарі Блискавці А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.04.2017 року, 13.06.2017 року, винесених старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою про визнання незаконними та скасування постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.04.2017 року, 13.06.2017 року, винесених старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2

В обґрунтування вимог зазначила, що 13.06.2016 року було винесене заочне рішення та стягнуто із неї на користь Малого підприємства «Рапід» 6802 грн. 79 коп. 09.09.2016 року вона звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухвалою суду від 22.09.2016 року їй було відмовлено у перегляді заочного рішення. 06.10.2016 року вона подала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 22.09.2016 року, яка прийнята до розгляду апеляційним судом Черкаської області 21.10.2016 року. Проте незважаючи на апеляційну скаргу, Звенигородським райсудом був виданий 25.07.2016 року виконавчий лист №694/555/16-ц на стягнення із неї заборгованості на користь Малого підприємства «Рапід», юридичної особи, яка не зареєстроване в установленому порядку.

Старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 була винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження, та не виконано вимоги ст..48 Закону України «Про виконавче провадження».

24.04.2017 року старшим державним виконавцем Башовою О.А. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлена по її місцю роботи, а саме відділ освіти Звенигородської РДА Черкаської області. Про дану постанову їй стало відомо лише 30.05.2017 року, при недотримані 500 грн. заробітної плати. Про жодну із винесених постанов по виконавчому провадженні, її як сторону виконавчого провадження повідомлено не було.

Оскільки заочне рішення Звенигородського районного суду від 13.06.2017 року втратило свою чинність, виконавчий лист №694/555/16-ц, виданий 25.07.2016 року підлягає поверненню відповідно до ст..48 Закону України «Про виконавче провадження», то постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.04.2017 року, 13.06.2017 року старшого державного виконавця слід визнати незаконними та скасувати їх як завідомо неправдиві.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду заяву-клопотання про розгляд справи без її участі. Всі свої вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд задовільнити їх в повному обсязі, приєднати до матеріалів справи надані нею документи виконавчого провадження. Також просить винести окрему ухвалу щодо дій державного виконавця Башової О.А. та начальника відділу ОСОБА_4

Старший державний виконавець Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд скарги без участі представника ДВС. Також надала суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Суд, вивчивши матеріали скарги, виконавчого провадження, вважає що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їх відносини.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Заочним рішенням Звенигородського районного суду від 13.06.2016 року по цивільній справі №694/555/16-ц було стягнуто із з ОСОБА_3 на користь Малого підприємства «Рапід» 2054 (дві тисячі п`ятдесят чотири) грн. основного боргу, 4260 грн. 37 коп. інфляційних втрат та 488 грн.42 коп. 3 % річних, а всього 6802 (шість тисяч вісімсот дві) грн. 79 коп. ; понесених судових витрат, а саме: 109 грн. 16 коп. судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 685 грн. 61 коп.

Ухвалою Звенигородського районного суду від 22.09.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Звенигородського районного суду від 13.06.2016р. по цивільній справі за позовом: Малого приватного підприємства «Рапід» до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовлено.

25.07.2016 року видано виконавчий лист №694/555/16-ц по цивільній справі за позовом Малого приватного підприємства «Рапід» до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

17.08.2017 року старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №694/555/16-ц, яку 17.08.2016 року направлено сторонам виконавчого провадження для відому.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08.12.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена, а рішення Звенигородського райсуду від 13.06.2017 року у справі за позовом Малого приватного підприємства «Рапід» до ОСОБА_3 про стягнення коштів залишено без змін.

05.10.2016 року старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 винесено постанову про арешт майна (коштів) боржника, яку 05.11.2016 року направлено сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, в ході проведення виконавчих дій старшим державним виконавцем Башовою О.А. неодноразово викликалася скаржник ОСОБА_3 для сплати заборгованості (повістка-виклик від 01.12.2016 року, виклик державного виконавця від 25.01.2017 року). Боржник ОСОБА_3 дані виклики отримувала, оскільки постійно зверталася до відділу ДВС із заявами про те, що рішення Звенигородського райсуду від 13.06.2016 року оскаржується. Крім того, боржник ОСОБА_3 згідно заяв від 30.08.2016 року, 08.02.2017 року ознайомлювалася із матеріалами виконавчого провадження. Проте добровільно заборгованість не погасила.

В ході проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_3 отримує дохід у відділі освіти Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області. 24.04.2017 року державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3 у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 8507,31 грн.

Також державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_3 отримує дохід в УПФУ у Звенигородському районі. 13.06.2017 року державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на пенсію боржника ОСОБА_3 у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 8507,31 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч.2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок і умови здійснення виконавчого провадження, порядок звернення стягнення на майно, заробітну плату і інші види доходів боржника передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6" Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" розяснено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно ч.6 ст.70 цього ж Закону, звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзаців 1 та 4 ч.2 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Оскільки сума заборгованості за виконавчим листом №№694/555/16-ц, виданим 25.07.2016 року становить 7597,56 грн., що не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати, то суд вважає, що старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 були правомірно винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.04.2017 року та 13.06.2017 року в розмірі 20 відсотків кожної із заробітної плати та пенсії .

Отже, дії і рішення державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень і права заявника не було порушено, тому підстав для винесення окремої ухвали про порушення Конституції України та законів України старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 та начальником Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.383-389 ЦПК України, ст.ст. 11-12, 30, 32, 52, 68-70, 82 ЗУ "Про виконавче провадження", суд, -

ухвалив:

в задоволені скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.04.2017 року, 13.06.2017 року, винесених старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В.Гончаренко