Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8378/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Певцової Оксани Валеріївни - представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

15 липня 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась у суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу президента ДМ «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_5 №593 від 24.06.2016 про накладення дисциплінарного стягнення на позивача та стягнення з відповідача на її користь витрати, понесені нею на правову допомогу у розмірі 7 192 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працює у відповідача на посаді директора департаменту з праці та заробітної плати Дирекції з економічних питань ДП «НАЕК «Енергоатом». Оскаржуваним наказом до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: надання президенту ДП «НАЕК «Енергоатом» недостовірної інформації при підготовці Змін №2 та у наданих поясненнях щодо цього, а також порушення маркованого абз. З п.3.3 і п.4.1 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ-С.0.07.136-10, відповідно до маркованого абзацу 6 п.6.2 Посадової інструкції директора департаменту праці та заробітної плати Дирекції з економічних питань ИД-Р.6.24.023-15.

Позивач, заперечуючи вчинення нею трудових проступків, порушення її функціональних обов'язків, стверджувала про порушення відповідачем встановленого порядку дисциплінарної процедури, встановленої Інструкцією з організації та порядку проведення службових розслідувань у ДП «НАЕК «Енергоатом», затвердженої 03.12.2012 №ИН-Д.0.26.512-2, далі Інструкція №ИН-Д.0.26.512-2, безпідставності притягнення її до дисциплінарної відповідальності на підставі службової записки виконавчого директора з юридичних питань та супроводу процедур закупівель ОСОБА_6 та зазначеної на ній резолюції президента ДП «НАЕК«Енергоатом» ОСОБА_5, що вважає порушенням встановленого Інструкцією №ИН-Д.0.26.512-2. порядку проведення службових розслідувань, а також недотриманням вимог ст.147, 147-1, 148, 149 КЗпП України.

З приводу цього вказувала, що у службовій записці ОСОБА_6 не дотримано вимог Інструкції про порядок застосування до працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни від 11.12.2015 №ИН-Д.0.07.365-15, далі Інструкція №ИН-Д.0.07.365-15, та не вказано суть порушення та вимога якого нормативно-правового акту чи внутрішнього документу Компанії, які порушено позивачем, та не долучено документів, на їх підтвердження.

Відповідні Зміни №2 до штатного розпису були погоджені як ОСОБА_6, так і головою профспілки, та підписані президентом Компанії. Крім того, на дату затвердження Зміни №2 до штатного розпису спільне рішення роботодавця та профспілки про доповнення тарифікації новоствореного відділу по роботі зі страховими компаніями, як того вимагає п.4.6 Колективного договору, було відсутнє, у зв'язку з чим позивач вважає відсутніми підстави для її дисциплінарної відповідальності. Головою профспілки відмовлено в погодженні проекту спільного рішення про присвоєння 16 ступеню начальнику вказаного відділу з зауваженням, що дана посада відноситься до 15 ступеню ЄТС, та погоджено спільне рішення щодо доповнення тарифікації посадою начальника з присвоєнням 15 ступеню ЄТС.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року позов ОСОБА_4 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Президента Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за№ 593 від 24.06.2016 «Про накладання дисциплінарного стягнення» накладеного на ОСОБА_4.

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 7 192 грн. 00 коп.

Не погодившись із рішенням суду Певцова Оксана Валеріївна - представник Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Викладаючи обставини справи зазначала, що на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни. Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення є необгрунтоване заниження ступеню єдиної тарифної сітки окладів керівника та працівників створеного, згідно з Наказом № 523 відділу по роботі зі страховими компаніями у складі виконавчої дирекції з юридичних питань та супроводу процедур закупівель у підпорядкуванні виконавчого директора. Порядок застосування дисциплінарних стягнень в Компанії регламентується Інструкцією про порядок застосування до працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни ИН- Д.0.06.365-15.На думку представника відповідача, дисциплінарне стягнення на позивача накладено у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому правових підстав до задоволення позову у суду не було. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрутованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

Таких висновків суд дійшов з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та вимог матеріального права.

При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Наказом президента ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_5 №593 від 24.06.2016 до позивача ОСОБА_4, яка займала на той час посаду директора департаменту з праці та заробітної плати Дирекції з економічних питань ДП «НАЕК «Енергоатом», застосовано дисциплінарне стягнення - оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: надання президенту ДП «НАЕК «Енергоатом» недостовірної інформації при підготовці Змін №2 та у наданих поясненнях щодо цього, а також порушення маркованого абз.З п.3.3 і п.4.1 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ- С.0.07.136-10, відповідно до маркованого абзацу 6 п.6.2 Посадової інструкції директора департаменту праці та заробітної плати Дирекції з економічних питань ИД-Р.6.24.023-15./а.с. 76-78, т.І/.

Наказ прийнято за результатами розгляду та на підставі службової записки виконавчого директора з юридичних питань та супроводу процедур закупівель ОСОБА_6 від 09.06.2016 №10-17/637 та пояснень позивача від 13.06.2016 за фактом визначення керованим позивачем Департаментом при підготовці Змін №2 до штатного розпису ступеня посадового окладу працівникам створеного Наказом №523 відділу роботи із страховими компаніями у складі виконавчої дирекції з юридичних питань та супроводу процедур закупівель. Зокрема, начальнику цього відділу в Змінах №2 до штатного розпису встановлено 15 ступінь ЄТС, а провідним спеціалістам - 12 ступінь ЄТС.

Підготовлені керованим позивачем Департаментом Зміни №2 до штатного розпису було підписано директором з економічних питань ОСОБА_8 та затверджено президентом ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_5 02.06.2016,/а.с.83-86, т.І/

Як вбачається з оскаржуваного Наказу, відповідач визнав визначені керованим позивачем Департаментом ступені ЄТС працівникам новоствореного відділу необгрунтовано заниженими, виходячи з того що, затвердженою ЄТС передбачені вищі ступені для начальника відділу - 16 ступень ЄТС, а для провідних спеціалістів, які виконують методологічне керівництво відповідними службами підрозділів, - 13 ступеню ЄТС.

Додатковою підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення в оскаржуваному Наказі зазначено викладення позивачем вищевказаних неправдивих, на думку відповідача, аргументів у своїх поясненнях в ході дисциплінарної процедури.

У зв'язку з чим, вказане розцінено відповідачем як надання недостовірної інформації президенту ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_5, що є, порушенням трудової дисципліни і відповідальність за що покладена на позивача відповідно до маркованого абзацу 6 п.6.2 Посадової інструкції директора департаменту праці та заробітної плати Дирекції з економічних питань ИД-Р.6.24.023-15./а.с.115, т.І/

Також відповідач вважав наявним в діях позивача грубе порушення правил ділової етики на підприємстві - засад, передбачених маркованим абз.З п.3.3 і п.4.1 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ- С.0.07.136-10./а.с. 132, 134, т.І/ Зокрема, у зв'язку з зазначенням позивачем у своїх поясненнях в ході дисциплінарної процедури оцінки рішення президента ДП «НАЕК «Енергоатом» як «особисті преференції керівника підприємства».

Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника.

За правилами ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Тобто, до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов'язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

Відповідно до чинного законодавства підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни, яке визначається в п. 24 Типових правил як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Таким чином, під порушенням трудової дисципліни мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на працівника трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Насамперед, роботодавець має встановити, чи немає обставин, які виключають дисциплінарне провадження щодо працівника, до яких зазвичай відносяться: відсутність події або складу дисциплінарного проступку; вина або дії особи у стані крайньої необхідності; наслідки порушення; закінчення терміну, передбаченого для накладення дисциплінарного стягнення.

Закон не вимагає, щоб порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.

Водночас вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем. Критерієм, за яким визначається наявність вини в діях працівника, є належна турбота працівника про виконання трудових обов'язків.

Між тим, законодавець, визначаючи основні обов'язки власника або уповноваженого ним органу, КЗпП України у ст. 141 зобов'язав його правильно організувати працю працівників, постійно створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватись вимог законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитись до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Разом з тим, ч. 2 ст. 149 КЗпП надає право власникові вибирати вид стягнення, але зобов'язує його враховувати при цьому цілу низку факторів: 1) ступінь тяжкості вчиненого проступку, яка включає форму вини; 2) заподіяну порушенням шкоду; 3) обставини, за яких вчинено проступок; 4) попередню роботу працівника.

Однак слід також зазначити, що роботодавець має встановлювати наявність обставин, які б гарантували працівнику прийняття щодо нього законного, обґрунтованого і справедливого рішення щодо застосування певного дисциплінарного стягнення, що є правом керівника, власника чи уповноваженого ним органу, а не обов'язком.

Відповідно до розділу 2 Інструкції ДП «НАЕК «Енергоатом» №ИН-Д.0.07.365-15, яка є нормативним актом локальної дії і обов'язкова до виконання на підприємстві, встановлено порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, впродовж трьох робочих днів з дати виявлення порушення трудової дисципліни зажадати від працівника письмові пояснення, підготувати службову записку, у якій докладно викласти суть порушення, дату його скоєння, положення якого нормативно-правового акту або внутрішнього документу Компанії порушене, пропозиції щодо дисциплінарного стягнення або інших заходів впливу, долучити документи, необхідні для застосування дисциплінарного стягнення, згідно з Додатком Е.

Відповідно до Додатку Е Інструкції №ИН-Д.0.07.365-15 за невиконання службових обов'язків складається службова записка від безпосереднього керівника порушника щодо факту виявлення порушення трудової дисципліни.

Суд першої інстанції, оцінюючи як доказ з підстав його належності та допустимості лист №10-17/637 від 09.06.2016 за підписом виконавчого директора з юридичних питань та супроводу процедур закупівель ОСОБА_6 /а.с.87-88/, на який містить посилання в оскаржуваному Наказі, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав вважати його службовою запискою про дисциплінарне правопорушення в розумінні положень розділу 2 Інструкції ДП «НАЕК «Енергоатом» №ИН-Д. 0.07.365-15.

Даний лист за своїм змістом є доповідною з питань невідповідності діючих ступенів ЄТС та необхідності внесення відповідних змін до штатного розпису, разом з тим, даних про вчинення позивачем дисциплінарного порушення, у тому числі, яких вимагає п.2.1.1 Інструкції №ИН-Д.0.07.365-15 для службової записки про дисциплінарне правопорушення, не містить.

Також суду не надано даних що виконавчий директор з юридичних питань та супроводу процедур закупівель ОСОБА_6. є безпосереднім керівником позивача, яка також займала посаду одного з директорів на підприємстві, як того вимагають положення з Додатку Е до Інструкції №ИН-Д.0.07.365-15.

Висновок суду про порушення відповідачем встановленого на підприємстві порядку застосування дисциплінарних стягнень щодо позивача вірним.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду першої інстанції щодо підстав до задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав до скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Як встановлено судом позивач в межах покладених на неї посадових обов'язків та визначеної локальними актами по підприємству відповідача процедурі в червні 2016 року здійснила підготовку Змін №2 до штатного розпису ступеня посадового окладу працівникам створеного Наказом №523 відділу роботи із страховими компаніями у складі виконавчої дирекції з юридичних питань та супроводу процедур закупівель: начальнику цього відділу в Змінах №2 до штатного розпису встановлено 15 ступінь ЄТС, а провідним спеціалістам - 12 ступінь ЄТС.

В подальшому, ці зміни були підписані у встановленому на підприємстві порядку директором з економічних питань ОСОБА_8 та затверджені президентом Компанії 02.06.2016.

Оскільки рішення про прийняття зазначених Змін №2 приймалось не позивачем, підстави для її дисциплінарної відповідальності за його прийняття відсутні.

Тому, всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та обраного способу відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вимоги вищезазначених норм права, суд першої інстанції прийшов до висновку з яким погодився і апеляційний суд, про те, що відповідачем не доведено факт дисциплінарного правопорушення позивачем та застосування до неї виду дисциплінарного стягнення - оголошення догани, натомість спірний наказ відповідача є незаконним, про що і ухвалив відповідне рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи /ч.1 ст. 79 ЦПК України/; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом /ч.2 ст.79/; до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу / п.2 ч.3 ст.79 /.

За правилами ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків

надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь 7192 грн. понесених нею на правову допомогу витрат, суд першої інстанції виходив з того, що правова допомога надавалась позивачу фахівцем в галузі права, понесені витрати на правову допомогу стороною підтверджені належними доказами - договором про надання правової допомоги, розрахунку та квитанції (а.с.27-31). А тому, з такими висновками суду слід погодитись.

Таким чином, обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних вище висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга представника відповідача не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідача також не навела таких обставин.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Певцової Оксани Валеріївни - представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: