Справа № 303/1805/16-ц
№ 6/303/161/17
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево подання начальника Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України ,-

в с т а н о в и в:

Начальник Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Подання мотивує тим, що на виконанні в Мукачівському міському відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, знаходиться виконавче провадження №51071797 з виконання виконавчого листа №2/303/1090/16 виданого 15 квітня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 грн., щомісячно, починаючи з 22 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 13 травня 2016 року, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження. 04 жовтня 2016 року державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника. Так, рішення суду по сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України Про виконавче провадження. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки для надання пояснень, щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з'явився, про причини неявки виконавця не повідомив. Станом на 30 червня 2017 року у боржника ОСОБА_2 виникла заборгованість у розмірі 13 790,32 грн. Тому, на підставі вищенаведеного, начальник МВ ДВС ОСОБА_1 звертається до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання зобов'язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №2/303/1090/16 від 15 квітня 2016 року, виданого Мукачівським міськрайонним судом про стягнення аліментів.

Державний виконавець Халус Є.М. в судове засідання не з'явилася, до подання подала заяву про розгляд подання у її відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 377-1 Цивільно - процесуального кодексу України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2/303/1090/16 виданого 15 квітня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд вирішив: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 900 (дев'ятсот) грн. щомісячно на дитину, починаючи з 22 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 13 травня 2016 року,

-2-

старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2/303/1090/16 виданого 15 квітня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом.

13 лютого 2017 року старший державний виконавець Халус Є.М. на адресу ОСОБА_2 надсилала виклик №51071797 про явку до відділу ДВС для надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документу та надання відповідних документів.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам №14-962 від 11 липня 2017 року, станом на 30 червня 2017 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість по несплаті аліментів в розмірі 13790,32 грн..

Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільно - процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності до частини 1 статті 377-1 Цивільно - процесуального кодексу України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до пункту 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У свою чергу згідно вимог статті 5 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пункту 2 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З врахування наведеного вище слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником ОСОБА_2 зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків, оскільки у матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_2 - відомо про постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 51071797. При цьому, під поняттям ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, необхідно розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, а також враховуючи те, що державним виконавцем не надано суду жодних доказів (запити, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), що в ході примусового виконання виконавчого листа, ним вживались заходи щодо виконання такого, а також що боржнику ОСОБА_2 відомо про наявність на виконанні виконавчого листа № 2/303/1090/16 від 15 квітня 2016 року, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліменти, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

-3-

Керуючись ст.ст. 208 - 210, 217, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 5, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України", суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні подання начальника Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця: м.Мукачево, вул.Митрополита Володимира буд.№36, кв.№12, Закарпатської області у праві виїзду за кордон - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її отримання.

Головуючий М.М.Пак