Справа № 569/7313/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі - Глотовій П.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Рівнеазот" про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась з позовом до ПАТ «РІВНЕАЗОТ», на час розгляду справи ПрАТ «Рівнеазот» (далі відповідач) про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вимоги обґрунтовує тим, що 23 березня 2012 року він був прийнятий у ВАТ «РІВНЕАЗОТ» на роботу на оглядача-ремонтника вагонів. Вказує, що у звязку з невиплатою йому заробітної плати за січень, лютий, березень 2017 року , він 07 березня 2017 року звернувся із заявою про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП. Згідно наказу про припинення трудового договору № 512-ВК від 07.03.2017 року він був звільнена за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю на підставі ст. 38 КЗпП України. Просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав та просив суд їх задовільнити, суду пояснив, що на час розгляду справи заборгованість по заробітній платі відповідачем не погашена.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, додатково пояснив, що визнає позовні вимоги про стягнення заробітної плати. В решті позовних вимог просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку задоволити позов з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 23 березня 2012 року перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Наказом №512-ВК від 07.03.2017 року позивач був звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю.

Відповідно до довідки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» №712 від 11.04.2017 року ОСОБА_3 звільнений з 10 березня 2017 року до виплати належить заробітна плата 31551,32 грн..

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 ( Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як убачається з довідки від 16.06.2017 р. № 1316, ОСОБА_3 було нараховано за січень 2017 р. та за лютий 2017 р. 11065.90 грн., в даній довідці зазначено, що середньогодинна заробітна плата становить 41.9163 грн.

Отже, за період з 13.03.2017 року по день винесення рішення по суті спору з урахуванням кількості відпрацьованих робочих годин ( 87 робочі дні Х 8 години = 616 годин Х 41.9163 заробітна плата за годину = 29173,71 грн.).

Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.03.2017 р. по 20.07.2017 р. становить 29173,71 грн.

Пунктом 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (Закон України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Згідно п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 10.02.2014р. зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч.З ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України.

До матеріалів справи долучено договір на представництво від 11.05.2017 року між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_1, квитанцію №21 від 03 травня 2017 року на суму 250 грн. за надання правової допомоги підготовки позовної заяви для подання до суду та квитанцію №22 від 11.05.2017 року на суму 1500 грн. за підготовку матеріалів позовної заяви та представництво в суді. Також до матеріалів справи долучено додаток до договору №1 на представництво від 11.05.2017 року, згідно якого вбачається, що за виконання умов договору встановлено гонорар в розмірі 1500 грн.

Виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної вимоги про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 82, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ПАТ "Рівнеазот" про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовільнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_3 60728,03 грн., з яких 31 554,32 грн. заборгованість по заробітній платі та 29 173,71 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 1750 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.