Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Коціпак З.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області в особі Служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області в особі Служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову, позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначає, що звернулася в орган опіки та піклування Берегівської районної державної адміністрації про надання їй висновку про позбавлення батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, так як його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не старається виконувати свою батьківську функцію, ніяким чином не піклується про життя їх спільної дитини.

Крім того, зазначила, що згідно заочного рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2014 року було присуджено стягувати з відповідача - ОСОБА_2, аліменти у розмірі 1/3 розміру всіх його доходів. Але, в свою чергу відповідач зовсім не сплачує аліменти, та має на даний момент заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 61 696,94 гривень. Також, ОСОБА_1 повідомила суд, що їх шлюб з ОСОБА_2 був розірваний, що також підтверджується заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 24.03.2014 року.

В результаті цього, батьком - ОСОБА_2 було надано нотаріально засвідчену про відмову від батьківських прав щодо свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Окрім того у вказаній заяві від дав згоду на усиновлення малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте подав на адресу суду заяву у якій просить даний позов розглянути без її участі, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Проте подав до суду заяву, у якій зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Надав суду заяву за якою підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити позов, а також надав суду відповідний висновок.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася в орган опіки та піклування Берегівської районної державної адміністрації про надання їй висновку про позбавлення батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, так як його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не старається виконувати свою батьківську функцію, ніяким чином не піклується про життя їх спільної дитини.

Крім того, згідно заочного рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2014 року було присуджено стягувати з відповідача - ОСОБА_2, аліменти у розмірі 1/3 розміру всіх його доходів. Але, в свою чергу відповідач зовсім не сплачує аліменти та має на даний момент заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 61 696,94 гривень. Також, крім того, повідомила суд, що їх шлюб з ОСОБА_2 був розірваний, що також підтверджується заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи також міститься завірена приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_4, заява ОСОБА_2, у якій він заявляє про відмову від батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дає згоду на усиновлення малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно висновку Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, від 04.10.2017 року, за № 02-20/357, орган опік та піклування Берегівської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

В судовому засіданні та матеріалами справи доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та позбавити відповідача батьківських прав відносно: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Що ж стосується витрат на правову допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь, то суд вважає що відсутні підстави покладення цих витрат на відповідача, оскільки суду належними та допустимими доказами не доведено що вони були фактично сплачені адвокату та не надано належний розрахунок в обґрунтування їх розміру, а представником позивача суду надана довідка, яка складена адвокатом ОСОБА_5, що не є належним доказом, проте жодних квитанцій щодо сплати вищезазначених коштів на рахунок адвоката ОСОБА_5 суду не надано.

Слід також зазначити, що витрати на правову допомогу за своєю правовою природою є складовою судових витрат, відтак не можуть бути позовною вимогою.

У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 640,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 213-215, 294 ЦПК України, ст. 150, ч. 1 п. 2 ст. 164, 180 СК України суд,-

ВИР І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - суду невідомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, витрати із сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок гривень) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова