У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

№ 384/403/17

№пр. 2/384/146/2017

26 липня 2017 року смт. Вільшанка

Суддя Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору №0 від 09 жовтня 2006 року,

в с т а н о в и в:

07 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору №0 від 09 жовтня 2006 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24 липня 2017 року вказана цивільна справа розподілена судді Сорокіній О.О..

У зазначеному позові ОСОБА_2 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору посилаючись на ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Проте, посилання позивача на ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не заслуговує на увагу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 1 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній з 1 вересня 2015 року) категорію споживачів - за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав, не віднесено до осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 року № 1023-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом N 3674-VI від 08.07.2011 року) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Отже, на час подання ОСОБА_2 позовної заяви є чинними редакції двох законів, які неоднаково регулюють правовідносини, щодо сплати судового збору споживачами - за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

Відповідно до преамбули Закону України "Про судовий збір", саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За загальним правилом дії закону, у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Враховуючи викладене, у даному випадку підлягає застосуванню Закон України "Про судовий збір" (в редакції чинній з 1 вересня 2015 року), який виданий пізніше та, на відміну від Закону України "Про захист прав споживачів", є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини щодо сплати судового збору.

Відповідно до пп. 2 п.1 ч.2 ст.4 до Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позову) із позовних заяв немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що наразі становить 640 грн.

Разом з цим, в якості додатку до позову не додано копію паспорта позивача, відсутність якого з даними про місце реєстрації позивача унеможливлює визначення підсудності даної справи. При цьому суд бере до уваги, що позовна заява надійшла до суду поштою в конверті, де відправником є ОСОБА_3.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст.82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій ст.82 ЦПК України, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

З огляду на зазначене, строк для усунення недоліків позовної заяви слід продовжити та запропонувати ОСОБА_4 сплатити судовий збір у розмірі 737 грн. 80 коп. чи зазначити підстави для звільнення від сплати судового збору, надавши відповідні докази.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору №0 від 09 жовтня 2006 року залишити без руху та надати ОСОБА_2 строк для виконання вимог ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Запропонувати ОСОБА_2 сплатити судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. на рахунок №0345, одержувач Вільшанський райсуд, , МФО 823016, банк ГУДКСУ у Кіровоградській області.

Надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору та копію паспорта громадянина України з даними про зареєстроване місце проживання чи перебування.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сорокіна