Справа № 523/2790/17
Провадження №4-с/523/98/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2017 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ОСОБА_2,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду міста Одеси зі скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ОСОБА_2, в якої просить поновити строк на подачу скарги на дії старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ОСОБА_2; визнати дії старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ОСОБА_2, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року за № ВП 52412922 неправомірними; скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року за № ВП 52412922.

Заявниця ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги тим, що Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2013 року, позовну заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк заборгованість за кредитним договором №2093-н від 13 листопада 2007 року в розмірі 681 264 гривень 82 копійок, яка складається із: прострочених процентів за користування кредитом за період з 15.04.2011 р. по 26.11.2012 р. 440 155,11 грн., пені згідно даних АБС «Барс «Millennium» за період з 18.04.2011 р. по 26.11.2012 р. у розмірі 241 109,71 грн.

13.2.2017року, на адресу заявниці ОСОБА_1 надійшов лист з постановою про відкриття виконавчого провадження з якої вбачається, про те, що 29.09.2016 року, старшим державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ОСОБА_2, розглянута заява про примусове виконання виконавчого листа № 1527/18659/12 виданого01.08.2013 року, наслідком чого і стало прийняття оскаржуваної постанови виконавця. Будь яких інших постанов щодо виконавчого провадження заявниця не отримувала.

Заявниця ОСОБА_1 вказує про те, що державний виконавець незаконно прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, строк пред'явлення якого закінчився, оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови, 01.08.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси стягувачеві ПАТ «Державний ошадний банк України» виданий виконавчий лист у справі №1527/18659/12 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 682 874,32 грн.Тобто строк пред'явлення зазначеного виконавчого листа до виконання, сплив 01.08.2013 року.

Однак, 29.09.2016 року вказаний виконавчий лист №1527/18659/12 пред'явлений до виконання до Суворовського відділу ДВС м. Одеси. Того ж дня державним виконавцем за зазначеним виконавчим листом, строк пред'явлення якого для примусового виконання якого закінчився, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №52412922. Однак, на підставі ч. 1 ст. 23 і відповідно до п. 1 ч. 1 і ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний відмовити в прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого було пропущено, а також у відкритті виконавчого провадження.

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, від заявника надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність (а.с.5).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що скарга є не обґрунтованою, є не доказаною, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено про те, що 01.08.2013 року Суворовським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист №1527/18659/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» коштів у розмірі 682 874 гривень 32 копійок.

29.09.2016 року державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 постановив постанову про відкриття виконавчого провадження за №52412922 по виконанню виконавчого листа за №1527/18659/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» коштів у розмірі 682 874 гривень 32 копійок (а.с.6);

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до п. 10 листа ВССУ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2011р., який набрав чинності 05.10.2016р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 12 ч.1 цього Закону виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У відповідності до ст. 22 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р., який втратив чинність, передбачено річний строк пред»явлення виконавчих листів до виконання.

Згідно п. 5,6,7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2011р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми законодавства суд вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, згідно якої розпочато виконавчі дії відсутні. Тому, в задоволенні скарги слід відмовити. При цьому, суд враховує, що у разі скасування оскаржуваної постанови стягувач буде позбавлений можливості предявлення виконавчого документа до виконання у встановлені законом строки, що може призвести до порушення прав стягувача і невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, п. 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 р.).

З огляду на зазначене, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд", а оскільки скасування постанови унеможливлює виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, тому перешкоджає подальшому розгляду та провадженню у справі.

При таких обставинах, скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ОСОБА_2 - задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 209,210,385,387 ЦПК України, ст.33 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Аліна С.С.