Справа №: 398/1082/17
провадження №: 2/398/1595/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Ремезок А.Ю., за участі секретаря Василяки І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-10516-300513 на загальну суму 83 087 грн 20 коп станом на 17 лютого 2017 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №001-10516-300513 від 30 травня 2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. Банк свої зобовязання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок №4112 в національній валюті України гривні, та встановивши ліміт кредитної картки в розмірі 50 000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 17 лютого 2017 року не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилась. Через канцелярію суду подала заперечення з вимогами відмовити в позові банку в частині стягнення заборгованості за відсотками, обґрунтовуючи свою позицію тим, що в період з 25.0.2013 по 21.07.2014 нею періодично виконувались належним чином зобовязання щодо погашення тіла кредиту та відсотків. В другій половині 2014 року в її житті сталися істотні зміни, вона втратила роботу та заробіток. Пошуки влаштуватись на роботу виявились невдалими, оскільки вона має передпенсійний вік та незадовільний стан здоровя. Вона не працює, власного майна, яке б можна було реалізувати та погасити заборгованість перед банком вона не має. Також зазначає, що проживає з матірю, яка має вік 80 років, а впродовж останніх 4 років постійно хворіє та потребує стороннього нагляду. Живуть вони на пенсію матері, яка складає 1470 грн. Виїхати на заробітки вона не може, оскільки має обовязки по догляду за хворою матірю та має незадовільний стан свого здоровя. У звязку з наведеним просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

30 травня 2013 року ОСОБА_1 підписала заяву про відкриття кредитної лінії № 001-10516-300513 з відповідними умовами, що, є договором з огляду на положення ст.207 ЦПК України.

Згідно п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вказаного договору, позивач (за договором банк) відкриває відповідачу (за договором Клієнт) картковий рахунок №4112 в національній валюті України гривні.

Як вбачається з п. 2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 1 частини 3 договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невідємною частиною договору.

На підставі п.2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.

У відповідності до п.2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Підписавши вказану заву, відповідач, згідно п. 11 частини 3 договору, підтвердила, що отримала картку 004051.

Судом встановлено, що банк свої зобовязання за вказаним договором виконав, нарахувавши кредитні кошти на рахунок позивача.

В звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 17 лютого 2017 року за кредитним договором виникла заборгованість у сумі 83 087,20грн, яка складається з простроченого тіла кредиту 49992,31 грн та заборгованості за відсотками 33 094,89 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до розяснень абз. 1 п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

З огляду на наведене, беручи до уваги той факт, що відсотки за користування кредитом в даному випадку підлягають сплаті відповідно до ст. 1054 ЦК України, суд не вбачає правових підстав для відмови у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками по договору № 001-10516-300513 від 30.05.2013.

Оскільки відповідачем у письмових запереченнях зазначено, що з другої половини 2014 року вона втратила можливість виконувати зобовязання за вказаним договором та з її боку не надано доказів про виконання свого обов'язку щодо сплати заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками відповідно до положень договору, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Отже, суд знаходить позов обґрунтованим та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 001-10516-300513 від 30.05.2013 року в загальній сумі 83 087 грн 20 коп, яка складається з: 49 992,31грн прострочене тіло кредиту та 33 094,89 грн заборгованість за відсотками. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір на користь позивача суд стягує з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», , рахунок 1026, МФО 300001, заборгованість за кредитним договором №001-10516-300513 від 30 травня 2013 року на загальну суму 83 087 грн 20 коп (вісімдесят три тисячі вісімдесят сім грн 20 коп), а також судові витрати в сумі 1600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Ю. Ремезок