ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3191/14-ц
Провадження № 2-з/210/31/17
У Х В А Л А

іменем України

"25" квітня 2017 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В., за участю секретаря Куксенко О.В.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу 13 листопада 2014 року постановлено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Дзержинський районний відділ в місті ОСОБА_1 Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2017 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2014 року, ухвалене по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Дзержинський районний відділ в місті ОСОБА_1 Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням скасоване.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони органу приватизації Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ОСОБА_1 ради вчиняти дії тощо до приватизації ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, проте заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява відповідача не підлягає задоволенню, оскільки предметом позову є право користування, що жодним чином не стосується права позивача на приватизацію житла, що не є предметом даного позову.

Оскільки дана заява містить вимоги, що не стосуються даного спору між сторонами та є безпідставним обмеженням позивача у здійсненні його законного права, тому невжиття саме таких заходів забезпечення позову не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ст.152 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, про що суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, можливістю застосування якого, на сам перед, є існування реальної загрози невиконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається з наданих матеріалів позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, посилалася на те, що що вона є власником квартири на підставі ордеру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач по справі. Відповідач не проживає у вказаній квартирі понад пять років. Враховуючи те, що відповідач без поважних причин тривалий час, не мешкає у вищезазначеній квартирі, позивач просить визнати її особою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В заяві про забезпечення позову відповідач просила заборонити органу приватизації Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ОСОБА_1 Ради вчиняти дії щодо приватизації ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_3.

Отже, враховуючи, що предметом спору у даній справі є право користування квартирою, яке позивач просить визнати за собою, а не право власності, та враховуючи, що заявником не було надано будь-яких доказів на підтвердження наявності підстав, які вказують на вчинення позивачем дій, спрямованих на приватизацію квартири, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210, 303, 307, 312 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Дзержинський районний відділ в місті ОСОБА_1 Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня винесення ухвали. Апеляційна скарга повинна бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Чайкіна