Справа № 136/570/17 Провадження № 22-ц/772/1953/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді Голота Л.О.,

суддів: Кучевського П.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю: позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16.06.2017 року,

в с т а н о в и л а :

18 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 16.06.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову - 18.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13.08.2031 року.

В решті позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення районного суду в частині розміру аліментів, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, просила ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову - 18.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні апелянт підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Відповідач визнав апеляційну скаргу та не заперечив сплачувати на користь дитини аліменти у розмірі 1/4 частки своїх доходів.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 309 ЦПК України передбачає вичерпний перелік підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення .

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно встановлені обставини, які не заперечуються сторонами, що 13.08.2013 року народився ОСОБА_5, батьками якого в Свідоцтві про народження (а.с. 5) вказані сторони спору.

Дитина проживає разом з матірю по вул. Деснянська, 12 в с. Стара Прилука, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області № 67 від 13.02.2017 року (а.с. 4).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працює начальником Немирівського міжрайонного відділення Управління поліції охорони у Вінницькій області. Загальна сума доходу за місцем роботи відповідача в період з грудня 2016 року по травень 2017 року склала 54 056,30 грн., з них: 48 529,20 грн. - заробітна плата, 2 900,00 грн. - матеріальна допомога, 2 627,10 грн. - премія, що підтверджується довідкою Управління поліції охорони у Вінницькій області від 13.06.2017 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача суд першої інстанції зважаючи на встановлені обставини та на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 2017 рік, вважав, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Такий розмір аліментів на думку суду є необхідною сумою для задоволення потреб дитини для нормального фізичного та духовного розвитку та враховуючи також обовязок обох батьків утримувати дітей.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Головним аргументом для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення на утримання дитини 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача суд першої інстанції зазначив рівність обовязку обох батьків утримувати своїх дітей, достатність присудженої судом суми аліментів для задоволення розумних потреб дитини.

Проте, районний суд не врахував доводи позивача та вимоги ст. 150 СК України, де визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створенняумов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини, що виникли, регулюються ст. ст. 180, 182, 183 СК України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення;мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким, чином, суд першої інстанції визначаючи аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, не навів мотивів визначення саме такого розміру і взагалі ніяких мотивів, оскільки відповідачем окрім довідки про доходи інші докази не надавалися, які могли б підтвердити його неспроможність сплачувати аліменти в розміру 1/4 частки.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, однак неповно зясував обставини, що мають значення для справи, що стало підставою для зміни рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 309, 313, 316 ЦПК України,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16.06.2017 року, збільшивши розмір присуджених з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 на 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.О. Голота

Судді П.В. Кучевський

ОСОБА_6

/підписи/

Згідно з оригіналом: