Справа № 461/3610/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/3572/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 березня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі-ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.01.2013 року в розмірі 16035 грн. 33 коп., з яких станом на 30.04.2016 року: 1069 грн. 05 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 10676 грн. 50 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3050 грн. заборгованість по пені/комісії; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 739 грн. 78 коп. - штраф (процентна складова), - у звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за цим договором.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт не погоджується з висновком суду про недоведеність вимог банку, оскільки судом не надано належної правової оцінки доказам, які позивач надав на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, на підтвердження укладення кредитного договору між сторонами, надання відповідачеві кредитного ліміту згідно його заяви та часткового погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, які є належними доказами, оскільки стосуються предмету доказування в даній справі. Крім того, вважає, що суд не застосував до спірних правовідносин норми матеріального закону, які підлягали застосуванню. Апелянт вважає, що наданих доказів було достатньо для підтвердження законності вимог банку, проте, у разі необхідності в отриманні додаткової інформації щодо строку дії платіжної картки, на вимогу суду позивач надав би таку інформацію. На думку апелянта, суд в повній мірі не визначився з характером спірних правовідносин, оскільки звільнив відповідача від виконання зобовязань на підставі лише формальних міркувань.

В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку, шляхом надіслання судових повісток за двома відомими суду адресами місця проживання відповідача, в тому числі й за зареєстрованим місцем проживання відповідача, інформація про яке перевірена судом першої інстанції на стадії відкриття провадження (а.с.45), поштові відправлення повернулись до апеляційного суду за закінченням терміну зберігання, однак, про зміну місця проживання, перебування відповідач суд не повідомляв і вважається, що він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 29.01.2013 року відповідач написав заяву (а.с.6), в якій просив надати йому банківські послуги у виді надання кредитного ліміту на платіжну картку за умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.6-8).

В цій заяві зазначено, що своїм підписом ОСОБА_4 підтверджує факт отримання ним інформації про умови кредитування в названому Банку і дає згоду на те, що Заява разом з Памяткою ОСОБА_4/Довідкою про умови кредитування і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.1.1.2.1 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає ОСОБА_4, її вид і строк дії визначений в Памятці ОСОБА_4/ Довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої ОСОБА_4 і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання ОСОБА_4, вказаної в Заяві.

Після отримання Банком від ОСОБА_4 необхідних документів, а також Заяви, Банк здійснює перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту (п.2.1.1.2.3 Умов та Правил…).

В пункті 2.1.1.2.4 вказаних Умов та Правил також зазначено, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою ОСОБА_4 відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Пунктом 2.1.1.2.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що ОСОБА_4 може бути використана Держателем для оплати товарів (послуг), отримання/внесення готівкових грошових засобів в банківських установах і через банкомати, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором.

Пунктом 1.1.3.2.3 цих Умов і Правил передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору, в тому числі й відсоткової ставки за кредитом.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 цих Умов і Правил, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Отже, підписана відповідачем заява підтверджує факт ознайомлення відповідача (клієнта) з умовами кредитування та погодження з такими умовами, а також підтверджує її бажання отримати кредит на таких умовах кредитування.

Згідно з ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом та штрафних санкцій.

Аналогічне за змістом положення передбачено й п.1.1.3.2.2 Умов і Правил, а також п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідач отримав кредит в розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 30.04.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 16035 грн. 33 коп., з яких: 1069 грн. 05 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 10676 грн. 50 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3050 грн. заборгованість по комісії; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 739 грн. 78 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, в якому також відображено часткове погашення відповідачем платежів за цим договором (а.с.5).

На підтвердження видачі відповідачеві кредиту в розмірі 1100 грн. та існуючої за ним заборгованості, до апеляційної скарги також було надано виписку по рахунку із зазначенням усіх банківських операцій, здійснених відповідачем з використанням кредитної картки (а.с.74-78).

Отже, підстав для висновку про недоведеність вимог позивача немає.

Крім того, додатково позивачем надано роздруківку робочої сторінки програмного комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», за яким ведеться облік відкритих ОСОБА_3 карткових рахунків по картці «Універсальна», з якої встановлено, що платіжній картці присвоєно референс договору № SAMDN4616. Під цей референс договору ОСОБА_3 отримав в користування карти: 793081 строк дії картки 11/16; 603348 строк дії картки 10/16; 379131 строк дії картки 09/16, і одночасно ними користувався, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією розгорнутої роздруківки референсу договору № SAMDN4616 робочої сторінки програмного комплексу Банку (а.с.94-98).

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки доказам, які були подані позивачем на підтвердження своїх вимог, не проаналізував умови укладеного між сторонами кредитного договору та не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи і є, відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставою для скасування оскаржуваного рішення з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню у користь позивача понесені ним судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1378 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1515 грн. 80 коп., на загальну суму 2893 грн. 80 коп., оскільки позов задоволено судом в повному обсязі і понесені позивачем судові витрати підтверджені документально (а.с.38, 79).

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 березня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 у користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 січня 2013 року в розмірі 16035 (шістнадцять тисяч тридцять пять) гривень 33 (тридцять три) копійки, з яких: 1069 гривень 05 копійок - заборгованість за кредитом; 10676 гривень 50 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом; 3050 гривень заборгованість по комісії; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 739 гривень 78 копійок - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 у користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 2893 (дві тисячі вісімсот девяносто три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_5