Провадження № 2-о/761/228/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Яриновської Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті особи.

Заява обґрунтована тим, що при зверненні до заінтересованої особи щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 із наданням свідоцтва про смерть, виданого органом, який знаходиться на території, непідконтрольній державній владі України, заявниці було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки, нею для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Також заявник зазначала, що вона з померлим не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але у них є спільна донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Метою встановлення факту смерті є отримання відповідного свідоцтва про смерть, оскільки встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне для реалізації особистих немайнових прав заявник та її доньки, перетину державного кордону для поїздки на відпочинок та інше.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 заяву підтримала та просила суд про її задоволення.

Представник заінтересованої особи Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5, яка є матір'ю заявниці, надала пояснення, що її донька не перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, однак у них є спільна дитина. Вказала, що вона особисто була присутня на похоронах ОСОБА_2, який помер в м. Луганськ, де і був похований. Про смерть ОСОБА_2 свідку стало відомо від його родичів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника заявника та допитавши свідка, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник зазначає, що вона не перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. Вказаний факт також був підтвержений представником заявника, а також свідком ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Слід зазначити, що родичами, в розумінні Цивільного процесуального кодексу є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб (статті 20, 52 ЦПК України).

Також закон виділяє наряду із близькими родичами поняття членів сім'ї, проте надає можливість звернутись із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України лише родичам померлого або представнику таких родичів.

Враховуючи вказані обставини, оскільки ОСОБА_1 не є родичем померлого ОСОБА_2 або представником родича померлого, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, оскільки вона подана не уповноваженою на те особою (суб'єктом звернення) в розумінні закону.

Керуючись ст.ст. 1-5, 9, 17 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті особи - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК