Справа № 664/367/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Скорик Н.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Олешківського району Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

За позовною заявою ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. В судовому засіданні позивач пояснила, що вони перебувають у шлюбі з відповідачем, але з січня 2017 року шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, проживають у різних кімнатах. Будинок придбано під час шлюбу, вона не може покинути будинок з дітьми, бо не має іншого житла. Відповідач забрав та сховав документи на будинок. Городину кожен садить собі окремо, частину посадженої картоплі відповідачем вона бере для приготування їжі бо ця картопля з насіння, яке було придбано восени. Продукти вона купує самостійно, їжу готує для себе та дітей, але помічає, що відповідач також вживає приготовану нею їжу. Відповідач сплачує комунальні платежі за будинок (електроенергію та телефон). Балон газу та вугілля було придбано за їх спільні кошти. На утримання дітей коштів не надає, одяг не купує, на лікування грошей не надає. Вона йому пропонувала, щоб один місяць за комунальні послуги сплачувала вона, а за другий місяць він, оскільки розмір комунальних платежів значно менше ніж коштів, які потребують діти, але він на це не погоджується. Крім того, зазначила, що використала кредит у Приватбанку та надала його для лікування своєї сестри. Також, зазначила, що вона працює за місцем проживання та її заробітної плати не вистачає, щоб утримувати самій дочок. Відповідач працює в м. Херсоні та відїжджає на зміни. Надавати йому чеки вона не має змоги, оскільки купує все на ринку бо там дешевше. Відповідач не знає необхідних потреб дочок, розмірів їх одягу та взуття.

Відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що вони проживають разом з дітьми в одному будинку. Він сплачує комунальні платежі, купує продукти харчування, сплачував за проведення аналізів при виявленні хвороби у доньки та надає меншій донці кошти на харчування у школі, старшій доньці на проїзд. Крім того, його батьки матеріально допомагають його донькам. Своїй дружині кошти не дає, оскільки у неї він виявив заборгованість перед Приватбанком та вона відмовилась пояснити йому куди використала ці кошти. Відповідач вважає, що дружина використовує кошти на незрозумілі потреби, а не на дітей, а тому перестав надавати їй гроші. У кожного у них свої кошти, спільного бюджету не ведуть. Також, зазначає, що донькам купує подарунки та оплачує путівки до оздоровчих таборів. Крім того, вказує, що він офіційно працевлаштований та отримує щомісячно не менше 4 (чотирьох) тисяч грн.

На неодноразові пропозиції суду за взаємною згодою вирішити питання утримання дітей та укласти відповідну угоду ОСОБА_1 відмовлялась, оскільки вважає, що ОСОБА_2 не буде дотримуватись цих домовленостей.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що раніше приїжджав у гості до ОСОБА_1, та ОСОБА_2 Бачився з відповідачем восени 2016 року та весною 2017 року, в будинок не заходив, дітей не бачив. Про те хто утримує дітей не знає, але він не чув, щоб відповідач ухилявся від утримання дітей.

За свідоцтвом про народження серії І-КГ № 008013 виданого 11.02.2002 року Великокопанівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, 20.01.2002 року народилася ОСОБА_3. В свідоцтві про народження батьком зазначено ОСОБА_2, а матірю зазначено ОСОБА_1. За свідоцтвом про народження серії 1-КГ № 108932 виданого 01.07.2010 року Великокопанівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, 13.06.2010 року народилася ОСОБА_4. В свідоцтві про народження батьком зазначено ОСОБА_2, а матірю зазначено ОСОБА_1. За свідоцтвом про одруження серії І-КГ № 019145 виданого 14.09.2001 року Раденською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, 14.09.2001 року одружились ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Прізвище дружини та чоловіка після одруження - ОСОБА_2 та ОСОБА_2 відповідно.

За довідкою Великокопанівської сільської ради від 15.05.2017 року № 1186 ОСОБА_2 проживає разом з дітьми по вул. 50 років Перемоги № 92 в с. Великі Копані. За листом Великокопанівської сільської ради від 15.05.2017 року № 480 станом на 15.03.2017 року сімя мала такий склад: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1, доньки - ОСОБА_3, та ОСОБА_4 Діти проживали разом з батьками та перебували на їх утриманні. За листом Великокопанівської сільської ради від 12.05.2017 року № 1169 ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3.

За листом Великокопанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 13.05.2017 року № 214 ОСОБА_2, батько учениці ОСОБА_4 приймає участь у вихованні доньки. З початку навчального року був присутній на батьківських зборах, вносив кошти на харчування та на відвідування екскурсій. Періодично забирає дитину зі школи. За характеристикою на ОСОБА_3 ученицю Львівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів» Херсонської обласної ради від 19.05.2017 року, батьки приділяють належну увагу вихованню доньки. Аліна забезпечена усім необхідним для навчання та розвитку. Мама систематично відвідує батьківські збори, часто в телефонному режимі спілкується з класним керівником, цікавиться шкільними справами доньки. Батько ОСОБА_2, за весь період навчання ОСОБА_3 у школі, лише один раз відвідував заклад у жовтні 2016 року, у звязку з проведенням класних батьківських зборів.

За довідкою ВПСЕП «Херсонська дистанція електропостачання» від 18.05.2017 р. № 984 ОСОБА_2 працює в Херсонській дистанції електропостачання з 2000 року і по теперішній час, починаючи з 2008 року і по 2016 рік включно, щорічно оплачує згідно колективного договору для своїх дітей путівки до літнього дитячого оздоровчого табору. За копією довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 13.07.2017 року ОСОБА_1, не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». За копіями фіскальних чеків, квитанціями, накладною від 20.10.2016 року ОСОБА_2, сплачує послуги за електроенергію, послуги звязку, купував вугілля, скраплений газ та один раз купував ліки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (1989 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини (1989 року), держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини (1989 року), держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 7, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитиниства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції яка діяла до 08.07.2017 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції яка почала діяти після 08.07.2017 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька та їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши докази у справі в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного.

Позивач та відповідач фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач та відповідач зобовязанні утримувати дітей. Батьки не досягли між собою згоди щодо порядку утриманні дітей. Між батьками дітей дійсно існує спір щодо їх утримання. Діти в даній ситуації є «заручниками» відносин між батьками. Кожна сторона стверджує про утримання дітей. Зазначена невизначеність на думку суду негативно впливає на право дітей щодо їх утримання. В той же час, у суду відсутні сумніви не довіряти поясненням позивача про неутримання дітей їх батьком. За поданими доказами мати більше опікується дітьми, батько відвідував навчальні заклади де навчаються доньки на початку навчального року, батько вносив кошти на харчування дочки ОСОБА_4 також на початку навчального року.

В даному випадку суд з метою недопущення порушення прав дітей, в їх інтересах та з урахуванням принципу розумності, вважає за необхідне стягнути аліменти з батька на їх утримання. В державі Україна традиційно мати більш опікується дітьми, природно вона більш досвідчена щодо визначення потреб дітей в харчуванні, одязі та лікуванні. В даній ситуації ОСОБА_1 з дітьми - ОСОБА_3, та ОСОБА_4, ще і однієї статті, що біологічно більш повязує дітей саме з матірю. Обовязок утримувати будинок та сплачувати комунальні платежі лежить на власнику (співвласниках) будинку та у випадку відсутності між ними згоди щодо порядку утримання цього будинку спір може бути вирішено в судовому порядку. Крім того, відповідачем не доведено, що він постійно (щомісячно) здійснює утримання дітей та того, що позивач використовує кошти не в інтересах дітей. В даному випадку, відповідно до ч. 1 ст. 186 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має сумніви щодо їх цільового використання за його заявою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів.

На підставі викладеного, суд визначає єдину частку, яка буде стягуватися з батька - ОСОБА_2, на утримання дочок - ОСОБА_3, та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину окремо) з дня предявлення позову і до 08.07.2017 року, а з 08.07.2017 року не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, враховуючи що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, позов судом задоволено, тому судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача у розмірі 640 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57, 60, 63, 64, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо починаючи з 22 лютого 2017 року, а починаючи з 08 липня 2017 року стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П.