Справа№592/6586/17
Провадження №2-о/592/217/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павович Ю.С.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат» про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з заявою і свої вимоги мотивує тим, що на Міському кладовищі в м. Суми у неї є родинна огорожа в якій розташовані могили чоловіка її тітки ОСОБА_4, який помер у1964 році, її бабусі ОСОБА_5, яка померла 1973 року, її тітки ОСОБА_6, яка померла у 1979 році, її матері ОСОБА_7, яка померла у 1980 році та батька ОСОБА_8, який помер у 1983 році. Вона провела захоронення зазначених родичів, виконавши їх волевиявлення, на їх могилах встановила табличку із зазначенням прізвищ, дат їх народження та смерті та постійно доглядає за цими могилами, підтримує чистоту та охайність. Оригінали свідоцтв про смерть всіх померлих родичів зі спливом часу втратила та для отримання дублікатів зверталася до архіву РАЦСу, де вдалося отримати повторні свідоцтва про смерть ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, свідоцтва про смерть ОСОБА_5 через відсутність відомостей про, які б підтверджували її родинний звязок з померлою. В звязку з втратою оригіналів свідоцтв про смерть її родичів 13.06.2017 р. вона звернулася за отриманням свідоцтв про їх поховання до КП «Спеціалізований комбінат», однак листом отримала відповідь про відмову у видачі свідоцтва про поховання. Зазначає, що для вирішення питання щодо визначення її користувачем місця поховання та одержання свідоцтва про поховання необхідно в судовому порядку довести факт виконання волевиявлення померлих, тобто факт проведення нею поховання. Єдиним шляхом вирішення цієї проблеми є звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення Просила суд встановити юридичний факт проведення поховання ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та визначити її виконавцем волевиявлення померлих.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали у повному обсязі просили задовольнити. Заявник зазначила, що поховала свої рідних, встановила на могилах таблички та постійно за ними доглядає, встановлення факту проведення нею поховання необхідно для отримання оригіналів свідоцтва про поховання і подальшої можливості використання своїх прав.

Представник заінтересованої особи - Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначив, що заявнику було відмовлено у отриманні свідоцтва про поховання, оскільки у неї відсутні оригінали свідоцтва про смерть.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.06.1964 р. помер ОСОБА_4 (а.с. 5)., 09.03.1979 р. померла ОСОБА_6 (а.с. 6), 06.02.1980 р. померла ОСОБА_7 (а.с. 7), ОСОБА_8 (а.с. 8).

ОСОБА_1 разом з ОСОБА_10 зверталися до Сумського комбінату благоустрою з заявою про встановлення памятника ОСОБА_11 (а.с. 21).

Листом № 426 від 01.09.2004 р. повідомлено, що адміністрацією ОП «Сумський комбінат благоустрою» питання ОСОБА_1 і ОСОБА_10 вирішені позитивно (а.с. 24).

Згідно схеми розташування родинного поховання ОСОБА_1 на Міському кладовищі по вул. 20 років Перемоги вбачається, що за однією оградою знаходяться могили ОСОБА_4, рік смерті 1964; ОСОБА_5, рік смерті 1973; ОСОБА_6, рік смерті 1979; ОСОБА_7, рік смерті 1980; ОСОБА_8, рік смерті 1983, ОСОБА_12, рік смерті 1912 р. (а.с. 25).

13.06.2017 р. ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, звернулася до директора КП «Спеціалізований комбінат» з заявою про видачу на імя ОСОБА_1 свідоцтва про поховання на її померлих родичів: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_5 (а.с. 11).

На вказане звернення КП «Спеціалізований комбінат» листом № 01-04/138 від 13.06.2017 р. повідомило, що оскільки ОСОБА_1 не зберегла оригінали свідоцтв про смерть померлих родичів ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_5, а свідоцтва про поховання користувачу місця поховання надається тільки при наявності оригіналу свідоцтва про смерть, їй необхідно довести своє право на це поховання, звернувшись до суду (а.с. 12).

Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого, виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, як користувачу місця поховання/користувачу місця родинного поховання/спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво про поховання. Це свідоцтво дає право пред'явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, здійснювати інші дії, пов'язані з використанням місця поховання.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є її батьками, бабусі ОСОБА_5, тітки ОСОБА_4 і чоловіка тітки ОСОБА_6, могилки яких знаходяться на території Міського кладовища поряд одна з одною та обгороджені усі однією оградкою. Заявник постійно доглядає за цими могилами, ходить на поминальні служби, підтримує чистоту та була виконавцем волевиявлення померлих.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 провела на Міському кладовищі в м. Суми поховання ОСОБА_4, який помер у1964 році, ОСОБА_5, яка померла 1973 року, ОСОБА_6, яка померла у 1979 році, матері ОСОБА_7, яка померла у 1980 році та батька ОСОБА_8, який помер у 1983 році і постійно доглядає за цими могилами, підтримує чистоту та охайність, однак у неї відсутні оригінали свідоцтв про смерть, а наявні лише отримані нею копії свідоцтв, які видані повторно.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити - встановити юридичний факт проведення ОСОБА_1 поховання ОСОБА_4, який помер 12.06.1964 року, ОСОБА_5, яка померла 1973 року, ОСОБА_6, яка померла 09.03.1979 року, ОСОБА_7, яка померла 06.02.1980 року, ОСОБА_8, який помер 18.04.1983 року та визначити ОСОБА_1 виконавцем волевиявлення померлих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки ці факти повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а їх встановлення має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне їй для отримання оригіналів свідоцтва про поховання і подальшої можливості використання своїх прав, передбачених законом як користувача родинного поховання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 і 214, 234, 256, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити

Встановити юридичний факт проведення ОСОБА_1 поховання: ОСОБА_9, рік смерті 1964; ОСОБА_5, рік смерті 1973; ОСОБА_6, рік смерті 1979; ОСОБА_7, рік смерті 1980; ОСОБА_8, рік смерті - 1983 та визначити ОСОБА_1 виконавцем волевиявлення померлих ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги подано не було.

Суддя М.М. Косолап