Провадження № 2/641/1249/2017 Справа № 641/2688/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі :

Головуючого судді Чайка І.В.

за участю секретаря Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Кумар до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 Кумар , ОСОБА_4 про вселення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаною позовною заявою, в якій просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що з 31.07.1998 року він з відповідачем ОСОБА_2 перебував у шлюбі, який був розірваний відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.11.2014 року. Від сумісного шлюбу в них народились діти ОСОБА_3 Кумар, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є співвідповідачем по справі. В період шлюбу сторонами у справі була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка була зареєстрована на відповідача -ОСОБА_2 та двох дітей, в тому числі й відповідача по справі ОСОБА_4, по 1/3 частини за кожним. В зазначеній квартирі позивач зареєстрований з 29.06.2004 року та по теперішній час. 16.12.2016 року прийшовши до дому, позивач не зміг потрапити до квартири , так як ОСОБА_2 змінила замки, у звязку з чим позивач звернувся до поліції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи позовних вимог та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що проживання позивача та ОСОБА_2 є неможливим оскільки позивач влаштовує постійні сварки та скандали, принижує відповідача, застосовує до неї фізичне насилля та навмисно пошкоджує майно. Крім того, представник зазначила, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 шлюб був розірваний, а отже позивач перестав бути членом родини ОСОБА_2, у звязку з чим вважає позовні вимоги незаконними та не обґрунтованими. Крім того, представник зазначила, що на теперішній час на розгляді в Комінтернівському районному суді м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особистої власності на вищевказану квартиру.

Відповідач ОСОБА_2М заперечувала проти позову, доводи свого представника підтримала та просила в задоволенні позову відмовити

Відповідач ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, заслухавши доводи представників сторін по справі та відповідача ОСОБА_2 , допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач по справі та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.07.1998 року, який відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.11.2014 року, був розірваний ( а.с.7-8)

Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописку від 28.02.2017 року , позивач по справі з 29.06.2004 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказана квартира є приватизованою та крім позивача в квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ( а.с.6)

Згідно листа Начальника Слобідського відділу ГУНП в Харківській області від 25.12.2016 року, що був адресований на адресу позивача, вбачається , що останній звертався до Слобідського відділу ГУНП із заявою та йому було відмовлено у внесення даних , що містяться у його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань. ( а.с.5)

В судовому засіданні представники сторін по справі, а також відповідач ОСОБА_2 у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України визнали факт придбання спірної квартири в період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також той факт що право власності на спірну квартиру було зареєстровано на відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та неповнолітнього ОСОБА_3, тобто по 1/3 частки за кожним із співвласників.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивач по справі приходиться їй колишнім зятем та в період подружнього життя та і після розірвання шлюбу позивач бив ОСОБА_2, а також свою доньку ОСОБА_4. Крім того, позивач виганяв з дому ОСОБА_2, у звязку з чим остання в листопаді 2016 року, змінила замки на вхідних дверях. Чи зверталась ОСОБА_2 з приводу побоїв до правоохоронних органі свідку не відомо.

Відповідач ОСОБА_2 також в судовому засіданні не заперечувала проти того, що вона змінила замки на вхідних дверях квартири, з метою перешкоджання позивачу мешкати в спірній квартирі.

Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2 та його представника, стосовно того, що у звязку з розірванням шлюбу позивач не є членом родини ОСОБА_2, а отже не може проживати в спірній квартирі , з наступних підстав .

Відповідно до ст.. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або рішення суду.

Статтею 9 ЖК України встановлено , ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченим законодавством.

Згідно ч. 1 ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України, до членів сім»ї власника будинку ( квартири), належать особи, зазначені в частині 2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку ( квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку , а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними , виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Оскільки суду не надано доказів щодо звернення відповідача ОСОБА_2 до правоохоронних органів з приводу її побиття та побиття доньки позивачем по справі, суд не може прийняти до уваги заперечення з цього приводу відповідача ОСОБА_2 та пояснення свідка ОСОБА_7

Враховуючи, що позивач по справі є зареєстрованим в спірній квартирі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та вселення позивача до спірної квартири.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 58-60, 88, 209,212 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 Кумар до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 Кумар , ОСОБА_4 про вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 Кумар, ІНФОРМАЦІЯ_4 в квартиру АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Мотивоване рішення виготовлено 17 липня 2017 року

Суддя: ОСОБА_8