Справа № 509/1029/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Задеряка Г.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 від імені та інтересах ОСОБА_3

до

Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області

про визнання права на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2017 року ОСОБА_1 від імені та інтересах ОСОБА_3 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права на спадщину, відповідно до якого просив суд:

- встановити факт проживання ОСОБА_4, яка померла 14 жовтня 2016 року, однією сімєю з ОСОБА_3 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Сухий Лиман, вул.Чорноморців, 76;

- визнати за ОСОБА_3 право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 14 жовтня 2016 року, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 14 жовтня 2016 року померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була двоюрідною тіткою ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири № 14 у будинку № 33 по вулиці 40-річчя, яка знаходиться на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області та одна кімната у квартирі комунального користування, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При житті ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22.08.1983 року по день своєї смерті, а саме, 14.10.2016 року.

У звязку з хворобливим станом, ОСОБА_4, після смерті своєї матері на протязі більше пяти років проживала з ОСОБА_3 однією сімєю, часто знаходилась у її приватному будинку, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Сухий Лиман, вул.Чорноморців, 76.

ОСОБА_3 в силу своїх можливостей допомагала ОСОБА_5 матеріально, сплачувала за ОСОБА_4Ю, квартирну плату, будучи сама за фахом медичним працівником, лікувала її при виникненні такої потреби, після її смерті поховала ОСОБА_4 за свої власні гроші.

07.03.2017 року ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса Овідіопольського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 посилаючись на родинні стосунки, її проживання разом з спадкодавцем на протязі більше пяти років однією сімєю, її доглядом.

Інших осіб, які перебували б у родинних стосунках з покійною ОСОБА_4 та які могли б звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на теперішній час не виявлено.

Відповідач по справі не визнає беззаперечливе право ОСОБА_3 на прийняття спадщини як спадкоємця четвертої черги за законом, у звязку з чим ОСОБА_3 не має можливості на одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, що стало підставою для її звернення до суду з позовом про визнання за нею права на спадщину.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити.

Представник відповідача - Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 14 жовтня 2016 року, у селі Сухий Лиман, Овідіопольського району, Одеської області, актовий запис № 704, що вбачається із свідоцтва про смерть, серії 1-ЖД № 473047, виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актив цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Судом у процесі слухання зазначеної цивільної справи були досліджені наступі документи:

- матеріали перевірки Овідіопольським відділом національної поліції у Одеській області факту ненасильницької смерті ОСОБА_4 № 11936 від 14.10.2016 року, з яких вбачається, що смерть ОСОБА_4 наступила в результаті інсульту, за адресою: вул.Чорноморців, 76, в с.Сухий Лиман, Овідіопольського району, Одеської області та підтверджується факт її проживання за зазначеною адресою у якості члена сім ї ОСОБА_3;

- відповідь № 401 Лікарні швидкої медичної допомоги від 14.06.2017 року, що 14.10.2016 року карета швидкої допомоги виїздила за адресою: село Сухий Лиман, Овідіопольського району, Одеської області, вул. Чорноморців, 76, де зафіксована смерть ОСОБА_6 до приїзду карети швидкої допомоги;

- депутатський акт від 20.10.2013 року обстеження житлово-побутових умов квартири № 14 у будинку № 33 по вулиці 40-річчя, смт.Таїрове, Овідіопольського району Одеської області, по якій була зареєстрована ОСОБА_4, у якому зазначено, що вона хворіє на цукровий діабет;

- рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1080 від 29.07.2011 року, № 58 від 30.04.2014 року, про надання ОСОБА_4 матеріальної допомоги без підтвердження отримання нею цієї допомоги;

- заява ОСОБА_4 від 10.04.2014 року про надання їй матеріальної допомоги у звязку з хворобою на цукровий діабет;

- свідоцтво про право власності на однокімнатну квартиру № 14 у будинку № 33 по вулиці 40-річчя, яка знаходиться на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області та належить у рівних частках ОСОБА_4Ю та ОСОБА_7, 1/2 частка якої була фактично успадкована ОСОБА_4 після смерті її матері та договір купівлі-продажу кімнати у квартирі комунального користування, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. та належить ОСОБА_4;

- довідка Чорноморського пенсійного фонду України від 26.06.2017 року, з якої вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_4 складав 1499,53 грн. станом на 01.10.2016 року;

- договір - замовлення на організацію та проведення поховання від 16.10.2016 року, укладений між ПП Новак та ОСОБА_3 О.1., згідно якого вбачається, що розмір матеріальних витрат по похованню ОСОБА_4 склав 11200 (одинадцять тисяч двісті) грн., які були сплачені ОСОБА_3;

- квитанція № 133 від 16.10.2016 року про витрати ОСОБА_3 за надані їй послуги немедичного характеру, які повязані з похованням ОСОБА_4 у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.;

- копія трудової книжки ОСОБА_3І, з якої вбачається, що вона на протязі більше пятнадцяти років працює старшою медичною сестрою Одеської міської клінічної лікарні № 1.;

- копія спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу після звернення ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, з якої вбачається, що ОСОБА_3І

Судом отримаю докази факту проживання ОСОБА_4 однією сімєю з ОСОБА_3 на протязі тривалого часу, а саме, більше пяти років, що підтверджуються показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9В, ОСОБА_3 О.1, ОСОБА_1, які пояснили, що у ОСОБА_4 нікого з родичів крім ОСОБА_3 не має, у звязку з чим між ними існували дуже тісні стосунки, вона часто знаходилась по місцю мешкання ОСОБА_3І, любила її малолітнього сина, отримувала від ОСОБА_3 матеріальну, медичну, психологічну допомогу, доказом чого було отримання медичної допомоги при ускладненні здоровя ОСОБА_4 у звязку з цукровим діабетом, якою вона хворіла з 1999 року по день смерті, перебування ОСОБА_4Ю у ОСОБА_3І, також після отримання перелому шийки стегна, у звязку з чим вона більше місяця жила у ОСОБА_3, мала намір скласти нотаріальний заповіт на ОСОБА_3І, консультувалась, як це юридично оформити, проте не встигла у звязку з передчасною смертю, проживала однією сімєю з ОСОБА_3 з січня 2011 року по день її смерті.

Підтверджують зазначений факт також пояснення ОСОБА_10, яка знала ОСОБА_4 з 1984 року по день її смерті, разом працювали на Одеський залізниці до 2006 року, після виходу на пенсію ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 часто їздили по святим православним місцям, ділилася своїм наміром оформити на ОСОБА_3 О.1. заповіт, зі слів ОСОБА_4 вона проживала однією сімєю з ОСОБА_3, яка протягом тривалого часу, а саме, з січня 2011 року по день смерті ОСОБА_4Ю опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала їй іншу допомогу.

Судом також допитані свідки з боку відповідача - Таїровської селищної ради, а саме, ОСОБА_11В, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15В, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, які пояснили, що ОСОБА_4, знали як сусідку по будинку, де вона жила на пятому поверсі, довго хворіла на цукровий діабет, ніколи не скаржилась, родичів її не знають, не бачили, нічого не розповідала, багато читала, ніколи не скаржилась на тяжке матеріальне становище, іноді брала у борг не більше ста гривень, які своєчасно повертала, була не дуже відкритою, розміру пенсії ніхто не знав, у грошах потреби не мала, так як не просила, багато хто з сусідив пропонував їй доглянути її проте вона всім відмовляла, не пояснюючи причину відмови, померла у с.Сухий Лиман у родичів де і похована на кладовищі.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст.1259, 1264 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, а саме, ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ст.1268 ЦК України).

Факт сумісного проживання позивачки та померлої ОСОБА_4 однією сімєю з січня 2011 року по 14.10.2016 року підтверджується документами, які є у матеріалах справи та поясненнями свідків.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених у судовому засіданні обставин, оцінивши їх у сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 210, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_4, яка померла 14 жовтня 2016 року, однією сімєю з ОСОБА_3 з січня 2011 року по 14.10.2016 року.

Визнати за ОСОБА_3 право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 14 жовтня 2016 року, в порядку спадкування за законом.

Стягнути з Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на користь ОСОБА_3 1280 грн. судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І.Бочаров