Справа № 569/322/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Левчук Д.О.

з участю: стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Ковальчук Н.М. Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Рівненської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України, до виконання зобов'язань за рішенням суду .

В судове засідання державний виконавець державної виконавчої служби Рівненського міського відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Рівненської області не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Стягувач в судовому засідання подання державного виконавця підтримав та просив суд його задовільнити.

Заслухавши пояснення стягувача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що у поданні не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Також у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). З метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст.209,210,293,294,377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом паяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Харечко С.П.