Справа № 522/5366/17
Провадження № 2/522/6590/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 липня 2017 року Приморський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.
при секретарі Іскрич В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про зняття з-під арешту майна, -
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та згідно уточненої позовної зави просила суд, зняти з-під арешту майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1, квартира №61, корпус №5, будинку 51 по вулиці Фонтанська дорога у місті Одеса, яке було арештоване та оголошено заборону на його відчуження згідно Постанови державного виконавця Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси (ВП № 32826933 від 24.04.2012).
Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про час та на місце розгляду справи належним чином повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно Постанови державного виконавця Постанови державного виконавця Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси (ВП № 32826933 від 24.04.2012) накладено арешт на все майно ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.
Відповідно до рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2016 року по справі № 522/4943/16-ц, зустрічний позов ОСОБА_1 було задоволено, та визнано поруку ОСОБА_1 № 1060Э від 09.11.2005 року, яка укладена між ЗАТ КБ «ПриватБанк», - такою що припинена. Таким чином, позивач не є боржником.
Відповідно до цього рішення, ОСОБА_1 звернувся до Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси з заяво про зняття арешту, але позивачу було відмовлено листом № 09.1-134/В від 18.01.17 року, оскільки завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову.
Позивач не може реалізувати свої права щодо арештованого майна, яке належить йому на праві власності, у зв'язку з тим, що був накладений арешт.
Згідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Положеннями ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.
Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Стаття 19 Конституції України закріплює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, яке належить йому на праві власності, у зв'язку з тим, що був накладений арешт.
У зв'язку з вказаними обставинами, суд вважає можливим зняти арешт з майна Позивача, так як власник майна відповідно до ст. 319, 321 Цивільного кодексу України в праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України).
Таким чином, підлягають захисту цивільні права та інтереси власника майна, тому необхідно звільнити майно з під арешту квартиру, яка належить на праві приватної власності позивачу.
На підставі викладеного керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 11, 47, 49, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зняти з-під арешту та заборону відчуження з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1, квартира №61, корпус №5, будинку 51 по вулиці Фонтанська дорога у місті Одеса, яке було арештоване та оголошено заборону на його відчуження згідно Постанови державного виконавця Постанови державного виконавця Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси (ВП № 32826933 від 24.04.2012).
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна квартиру №61, корпус №5, будинку 51 по вулиці Фонтанська дорога у місті Одеса.
Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, якій не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду подається, сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення через Приморський районний суд м. Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А. Ю. Бойчук