КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/791/17
Провадження №2/319/420/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Валігурського Г.Ю.

при секретарі Шипко А.В.

за відсутності осіб, які беруть участь у справі розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Більмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у позовній заяві поданій 29 червня 2017 року просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття дитиною, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - сина ОСОБА_4. Відповідач зобовязаний утримувати сина до повноліття, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

В судове засідання позивач не прибула, подала клопотання від 07.07.2017 р., яким просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами 05.08.2006 року укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №020087, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 05.08.2006 р.

Під час шлюбу у сторін 02.07.2010 року народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №150109, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 21.07.2010 року.

Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується, довідкою виконкому Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області від 26.06.2017 р. №3452.

Відповідно до ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати сина до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 4 вказаної норми встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття. При цьому, розмір аліментів, про стягнення яких просить суд позивачка, зважаючи на наведені вище норми чинного на час розгляду справи законодавства, суд вважає розумним та обґрунтованим. Також судом приймається до уваги, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Аліменти на утримання дитини мають бути стягнуті з відповідача від дня предявлення позову.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином повноліття, почавши стягнення з 29.06.2017 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання.

Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст.ст. 84, 80-183, 191 СК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 64, 81, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса: Запорізька область, смт Більмак, вул. Вороніна, 67, ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином повноліття, почавши стягнення з 29 червня 2017 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 26255795; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) - 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю.Валігурський