АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-7627 Головуючий у 1-й інстанції - Шереметьєва Л. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Борисової О.В.

УсикаГ.І.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом вселення та зобов'язання надати ключі від вхідних дверей будинку

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року за безпідставністю заявленого позову відмовлено у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_3 про вселення до будинку АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідачів надати ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей будинку. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені. Суд визнав ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинкуАДРЕСА_2

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 через свого представника, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 (а.с.193-197).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача, ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Спірним житловим приміщенням є будинок АДРЕСА_1

Позивач зареєстрований у цьому будинку 16 липня 1971 року, був поселений у якості члена сім'ї власника будинку - свого батька, ОСОБА_7

Відповідно до договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 08 лютого 2002 року власник, ОСОБА_7, продав ОСОБА_8 75/100 частин земельної ділянки та 63/100 частини спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Після його смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у порядку спадкування за заповітом отримали свідоцтво про право власності на 37/100 спірного житлового будинку - по Ѕ частині спадкового майна кожній.

ОСОБА_3 не є членом сім'ї жодного зі співвласників спірного будинку, тривалий час не проживає у спірному житловому приміщенні, останнім часом (до подання первісного позову) проживав у АДРЕСА_3.

Ураховуючи вищенаведені обставини у контексті положень ЦК України, якими урегульовано особистий сервітут членів сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, та правової позиції Верховного Суду України щодо застосування положень ЦК України та ЖК України до таких правовідносин, висловленої у постанові №6-158цс14 від 05.11.2014, районний суд прийшов до висновку про безпідставність первісного позову та наявність правових підстав для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_3 та наявності правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та невірно застосовані до спірних правовідносин положення цивільного законодавства, якими урегульовано порядок користування чужим майном, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Ті докази, на невірну оцінку яких районним судом посилається позивач, - акт обстеження від 05.05.1997, акт обстеження житлових умов від 13.12.2016, пояснення позивача щодо займаної ним у спірному житловому приміщенні кімнати, показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, вирішального значення при вирішенні даного спору не мають.

В даному випадку рішення суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1, базується на тому факті, що останній належав до кола членів сім'ї колишнього власника спірного житлового приміщення (будинку), ОСОБА_7, який частину цього будинку (63/100) продав, а решта - 37/100 частин будинку, була успадкована відповідачами після смерті власника. При цьому, відповідачі, як нові співвласники будинку, не надавали свою згоду на поселення до спірного житлового приміщення ОСОБА_3, останній також не належить до кола членів сім'ї відповідачів (власників житла).

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтвердив суду, що жодних письмових доказів, які підтверджують факт проживання позивача у спірному будинку після зміни його власників, позивач суду не надав.

Таким чином, з моменту продажу власником 63/100 частин спірного будинку, а згодом, з моменту смерті власника та відкриття спадщини для ОСОБА_3 припинилася обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту. Даних про те, що на час розгляду справи така обставина знову виникла, у розпорядженні суду немає. Навпаки, з наявних у справі письмових доказів убачається, що ОСОБА_4 з травня 2015 року було призначено житлову субсидію на фактичну кількість проживаючих - дві особи (а.с.75).

За правилом п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову - це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст.4, п.5.ч.2 ст. 119 ЦПК). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини.

Оскільки зі зміною власника спірного житлового приміщення право ОСОБА_3, як члена сім'ї попереднього власника, на користування цим приміщенням припинилося, районний суд обґрунтовано визнав позивача таким, що втратив право користування спірним будинком.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: О.В. Борисова

Г. І. Усик