АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1439/17 Номер провадження 22-ц/786/1984/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачеві та стягнення сум за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачеві та стягнення сум за договором банківського вкладу.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29 березня 2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу. На виконання умов договору ним було внесено вклад в розмірі 17500 Євро. Звернувшись до ПАТ «Дельта Банк» з метою повернення депозиту отримав відмову, оскільки ПАТ «Дельта Банк» перебуває на стадії ліквідації. Згідно довідки від 16 січня 2017 року станом на 02 жовтня 2015 року на його депозитному рахунку в ПАТ «Дельта Банк» обліковувалось 11452,18 Євро, сума, що внесена до загального реєстру вкладників становить 6158,66 Євро та отримана ним 25 липня 2015 року.

Вважає, що Банк повинен повернути йому вклад та сплатити відсотки і пеню, а також 3% річних та упущену вигоду. Крім того, діями ПАТ «Дельта Банк» йому завдана моральна шкода, оскільки через відсутність коштів він був позбавлений можливості виїхати на заробіток за кордон, постійно перебуває у знервованому стані.

Просив стягнути з відповідача 21037,71 Євро заборгованості за договором банківського вкладу та моральну шкоду в розмірі 600 Євро.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення сум за договором банківського вкладу відмовлено.

ОСОБА_2 не погодившись з вказаним рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку.

Просив рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2017 року скасувати та постановити нове, яким його вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надійшла його заява, у якій він просить розглядати справу без його участі, апеляційну скаргу підтримує.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, у межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно із ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 березня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №8096 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий з любовю on-line» у Євро. Згідно п.1.2, 1.3., 1.4. Договору сума вкладу складає 17500 Євро. Вклад залучається на строк із моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6. цього Договору та по 03 квітня 2015 року включно. Процентна ставка на суму вкладу становить 9.5% річних.

На виконання вимог договору 29 березня 2014 року ОСОБА_2 було внесено кошти в сумі 17500 Євро, що підтверджується копією платіжного доручення № 4199823 від 29 березня 2014 року.

Постановою Правління Національного Банку України від 02 березня 2015 року за № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51 з 30 травня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 серпня 2015 року № 174 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк».

16 січня 2017 року за вих. № 05-3347701 ПАТ «Дельта Банк» на адресу ОСОБА_2 направило довідку про залишок коштів на рахунку та лист в якому повідомлялось, що виконавчою дирекцією Фонду 11 січня 2016 року було затверджено реєстр акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» і кошти, що обліковуються станом на 02 жовтня 2015 року на рахунку ОСОБА_2 та які є кредиторськими вимогами Банку, було перенесено для обліку на балансовий рахунок вимог кредиторів.

Згідно довідки про залишок коштів на рахунку ОСОБА_2, відкритому в ПАТ «Дельта Банк» в Євро, станом на 02 жовтня 2015 року обліковується сума грошових коштів у розмірі 11452,18 Євро. Сума, що внесена до загального Реєстру вкладників по рахунку №1131 становить 6158,66 Євро та була отримана ОСОБА_2 25 липня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України викладений в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2001цс15 згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Враховуючи, що з 03 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку дана обставина унеможливила стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного суду України від 07 червня 2017 року по справі № 6-1809цс16.

Залишкова сума вкладу є кредиторською вимогою та перенесена для обліку на балансовий рахунок вимог кредиторів і згідно п.4 ч.1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повинна бути задоволена у четверту чергу.

Крім цього, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 у частині стягнення з ПАТ «Дельта Банк» суми вкладу, відсотків, пені, а також 3% річних та вважає їх такими, що суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та у звязку з цим про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки вказані вимоги є похідними.

Доводи апеляційної скарги, щодо неправильності розрахунків заборгованості та пені зроблених Фондом, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки дане питання не впливає на підстави відмови у задоволені позову та може бути підставою для оскарження дій посадових осіб Фонду, але не підставою для задоволення даного позову.

Посилання ОСОБА_2 на те, що сума в 6158,66 Євро, яку виплатив йому фон, не відповідає гарантованій законом сумі в 200000 грн. та складає лише 171618,46 грн., так як станом на 03 березня 2015 року діяв курс в еквіваленті 27,8662 грн. за 1 Євро є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що діяла на момент винесення рішення про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та введення тимчасової адміністрації) відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст. 36 цього Закону.

Тобто відповідно до закону виплата повинна була здійснюватися саме в національній валюті, доказів того, що виплата вкладу в Євро проводилася саме Фондом, а не банком, через який позивач отримував кошти відповідно до курсу встановленого цим банком ОСОБА_2 не надав.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, щодо неправомірності відмови у видачі вкладу, застосування штрафних санкцій та упущеної вигоди посилаючись на норми загального законодавства є необґрунтованими тому, що виплата вкладу в результаті визнання банку неплатоспроможним регулюється нормами спеціального законодавства, які мають пріоритет над загальними, а саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, до даних цивільних правовідносин не може застосовуватися господарське законодавство на яке посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

При цьому, як вже зазначалося залишкова сума вкладу є кредиторською вимогою та перенесена для обліку на балансовий рахунок вимог кредиторів, що підтверджується відповідною довідкою.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.О. Панченко

ОСОБА_3