Справа №752/7198/16-ц
Провадження № 2/752/732/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.05.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шумко А.В.

за участі секретаря Лебедєва В.В., Бродюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач 13.05.2016 року звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які встановлені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року в розмірі 20000 грн., щомісячно, до розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 - в розмірі 900 грн. щомісячно, ОСОБА_4 - до розміру 900 грн. щомісячно, разом 1800 грн., щомісячно.

Вказує на те, що з моменту ухвалення рішення суду першої інстанції, його матеріальний стан змінився в сторону погіршення, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2015 рік поданою 22.01.2016 року до ДПІ Головного управління Державної фіскальної служби в Сумській області, де загальна сума доходу становить 81687 грн. 67 коп. без вирахування всіх утриманих та перерахованих податків.

Крім цього 21.03.2016 року підприємницька діяльність позивача припинилась за власним рішенням та 01.04.2016 року він працевлаштувався на роботу до Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» де займає посаду головного інженера з посадовим окладом - 5000 грн., щомісячно. Його дохід за період з 01.04.2016 року по 31.08.2016 року склав 29430,00 грн., станом на 12.05.2016 року інших джерел доходу окрім заробітної плати, не має.

Просив зменшити розмір аліментів, присуджених рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 08.02.2016 року в справі 752/16811/15-ц, у зв'язку із зміною його матеріального стану.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та подав до матеріалів справи свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року у позивача доньки ОСОБА_5. Просив позов задовольнити та зменшити розмір аліментів з підстав зміни матеріального стану позивача.

Відповідач та її представник позов не визнали, вважають його необґрунтованим, оскільки позивач хоч і не є приватним підприємцем але отримує дохід від діяльності створених приватних підприємств та товариств в яких він є засновником та керівником: ПП «Сіріс», ТОВ «Японська кухня», ТОВ «Трейд-Інвест», ТОВ «Рітсон Україна». Пояснили, що після набрання рішенням Голосіївського районного суду м. Києва законної сили, тобто після розгляду його Апеляційним судом м. Києва 11.04.2016 року та залишенням його без змін ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.10.2016 року, і до часу подання даного позову, матеріальне становище ОСОБА_1 не змінилось. Разом з тим, змінився в сторону погіршення стан здоров'я доньки сторін - ОСОБА_3, згідно обстеження в Київському міському психоневрологічному диспансері №5 від 21.04.2016 року, по діагнозу: наслідки органічного враження головного мозку у вигляді затримання психічного та мовного розвитку, рекомендовано дитині: заняття з логопедом, психологом, масаж, дієти з обмеженням, тощо. На даний час майже всі витрати по утриманню спільних доньок вона здійснює самостійно, оскільки позивач має значну заборгованість по аліментам. Крім цього вказує на спроможність позивача сплачувати аліменти але відсутність бажання останнього, що впливає на повноцінний рівень духовного, фізичного, інтелектуального та культурного розвитку дітей на даний час. Просили відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 08.02.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволений частково. Вирішено: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 09.10.2015 року та до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.04.2016 року та ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.10.2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва, залишено без змін.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Отже ст. 192 СК України, передбачено кілька самостійних підстав для зміни розміру аліментів за позовом платника аліментів: у разі зміни матеріального стану, зміни сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоров'я когось із зазначених осіб.

На підтвердження зміни матеріального стану та неможливість сплати аліментів в розмірі, визначеному рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач подав до суду податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2015 рік, де загальна сума доходу за рік станом на 22.01.2016 року становить 81687 грн. 67 коп. без вирахування всіх утриманих та перерахованих податків, але вона не підтверджує зміну матеріального стану позивача після постановлення рішення про стягнення з позивача аліментів.

Тому суд не бере її до уваги оскільки разом з тим, вказана декларація про майновий стан ОСОБА_1, була досліджена в судовому засіданні при постановленні рішення суду від 08.02.2016 року.

Припинення з 21.03.2016 року підприємницької діяльності ОСОБА_1, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис НОМЕР_1, було здійснено за волею позивача, як і за власною волею позивач влаштувався на роботу із заробітною платою лише 5000 грн. - в «НМУ «Електропівденмонтаж» на посаду інженера.

Оскільки позивач за новим місцем роботи матиме річний розмір доходу майже такий як і в попередньому році, виходячи із податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2015 рік, то суд приходить до висновку, що матеріальний стан позивача суттєво не змінився.

Крім того, згідно витягу з ЄДРПОУ вбачається, що позивач є єдиним засновником та керівником з 30.06.2015 року ПП «Сіріс» зі статутним фондом 1500000,00 грн.; є одним із засновників ТОВ «Японська кухня», розмір внеску до статутного фонду - 219681,82 грн. (розмір статутного капіталу 366136,36 грн. формованого 29.09.2010р.); є одним із засновників та керівником ТОВ «Трейд-Інвест», розмір внеску до статутного фонду - 4000,00 грн. (розмір статутного капіталу 100000,00 грн.); є одним із засновників ТОВ «Рітсон Україна», розмір внеску до статутного фонду - 5000,00 грн. (розмір статутного капіталу 10000,00 грн. формованого 21.01.2016р. ) (а.с. 52-70). Та хоча, щодо ТОВ «Трейд-Інвест» до ЄДРПОУ внесено відомості, щодо порушення процедури у справі про банкрутство, але відносно інших наведених юридичних осіб відсутні такі ж відомості, як і відомості щодо погіршення їх фінансового стану.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником не доведено в судовому засіданні змін матеріального стану позивача в бік погіршення за часу постановлення судом рішення про стягнення аліментів, до пред'явлення позивачем даного позову. Суд не бере до уваги твердження позивача та його представника, щодо неможливості сплатити ним коштів на утримання дітей в розмірі встановленому судовим рішенням від 08.02.2016 року із підстав зазначених в позовній заяві, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в наданих до суду доказах з підстав зміни саме його матеріального стану.

Суд виходить з того, що кожен з дітей позивача має право на належне матеріальне забезпечення, догляд, утримання і виховання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позов про зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року, заявлений ОСОБА_1 саме з підстав зміни матеріального стану платника аліментів, і хоча представником позивача долучено свідоцтво про народження в позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 року доньки ОСОБА_5, збільшення позовних вимог з підстав зміни сімейного стану, не заявлялося.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Іншої підстави для зміни розміру аліментів - в тому числі зміни сімейного стану позивача у зв'язку з народженням в нього ІНФОРМАЦІЯ_3 року доньки, в позові не заявлено.

Тому суд, відповідно положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України, не бере до уваги копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 та розглядає позов в межах заявлених позовних вимог.

Суд враховує ч.2 ст. 155 СК України те, що, батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Та вважає, що зменьшення розмру стягуваних аліментів буде суперечити інтересам дітей: доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, порушить інтереси та негативно вплине на їх належний розвиток.

Суд вважає, що для забезпечення прав відповідача та відповідно до рівності спільних дітей сторін, кожна з дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, можуть утримуватися позивачем.

Враховуючи наведені вище обставини та досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано доказів, які б підтверджували, що з часу звернення до суду - 13.05.2016 року його матеріальний стан змінився, та існують підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.04.2016 року та ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.10.2016 року, залишено без змін.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного, ст. ст. ч.2 ст. 155, 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 61, 88, 212-215, 218, 223-226, 228 ЦПК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, суд -

в и р і ш и в :

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.В. Шумко