У Х В А Л А

іменем україни

18 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 01 листопада 2007 року між указаним банком та ОСОБА_3 укладено договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), який складався із заяви останньої, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору вона отримала кредитні кошти у розмірі 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, який в подальшому було збільшено до 15 тис. грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. У результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 28 лютого 2015 року складає 13 322 грн. 52 коп. та яку вона, незважаючи на вимоги, не погасила.

Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 13 322 грн. 52 коп.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04 квітня 2017 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідачка повністю погасила кредитну заборгованість.

Такі висновки судів є правильними, відповідають фактичним обставинам справи, до яких вірно застосовано норми матеріального права, а поданим сторонами доказам надана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Судами встановлено, що 01 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, який складався із заяви останньої, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору вона отримала кредитні кошти у розмірі 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, який в подальшому було збільшено до 15 тис. грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

Пред'являючи позов, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що у результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 28 лютого 2015 року складає 13 322 грн. 52 коп. та яку ОСОБА_3, незважаючи на вимоги, не погасила.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про повне погашення відповідачкою кредитної заборгованості шляхом сплати нею грошових коштів у розмірі 18 069 грн. 50 коп. (а.с. 33-46) та списання банком грошових коштів з іншого її карткового рахунку у розмірі 6 011 грн. 88 коп. При цьому суди правильно вказали, що існування несплаченої заборгованості банком не підтверджено, розрахунок ним проведено без урахування усіх правовідносин, що існують між сторонами, зокрема договірного списання по іншому картковому рахунку (а.с. 71-80).

Отже, згідно зі ст. 599 ЦК України ОСОБА_3 свої зобов'язання виконала належним чином. Той факт, що банк не видав довідку про повне погашення заборгованості не свідчить про те, що заборгованість не погашена, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи, доказами, які суди оцінили згідно вимог ст. 212 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ст. 337 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська