Єдиний унікальний номер 243/3562/17 Номер провадження 22-ц/775/1085/2017
Єдиний унікальний номер 243/3562/17
Номер провадження 22-ц/775/1085/2017
Головуючий у 1 інстанції: Мірошниченко Л.Є.
Доповідач: Мірута О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Мальованого Ю.А., Хейло Я.В.

за участю секретаря Яворського О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа Словянська міська рада про визнання особи ОСОБА_3 безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_2 з заявою про визнання особи ОСОБА_3 безвісно відсутньою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він є власником ? частини будинку № 5 по пров. Конституції м. Словянська, інша половина вказаного будинку належить ОСОБА_4, який помер у 2012 році. В його будинку був зареєстрований його брат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, однак жодного дня він в будинку не проживав, його речей в будинку немає його місцезнаходження невідоме, однак, він, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину. Останній раз він бачив ОСОБА_3 у 2012 році, тоді останній сказав йому, що працює в Російській Федерації, точне місцезнаходження не відоме. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2017 року ОСОБА_3 був позбавлений права користування житловим приміщенням - вказаним вище будинком. Зазначив, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно йому для відкриття спадщини, так як він є спадкоємцем другої черги та в подальшому прийняття цієї спадщини.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою відмовлено, у звязку з відсутністю підстав.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2, через представника за довіреністю ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на наступне:

- вказує, що він має оригінали документів, копії яких долучені до матріалів справи, однак в судовому засіданні суд не витребував їх для огляду, тому не було підстав виключати їх зі складу доказів;

- свідки по справі були присутні біля залу судового засідання, однак суд не викликав їх та не спитав заявника, яких свідків він бажає допитати в судовому засіданні, у звязку з чим був порушений принцип змагальності процесу;

- вважає, що висновки суду про те, що не допускається визнання особи безвісно відсутньою у разі вірогідних відомостей про те, що вона жива, але відсутність точних відомостей про її місце перебування не ґрунтується на вимогах ст. 43 ЦК України.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1. доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити.

Зацікавлена особа Слов»янська міська рада в судове засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності із положеннями ст.74 ЦПК України, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника Слов»янської міської ради.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на підтвердження заявлених вимог про визнання особи безвісно відсутньою ОСОБА_2 надав ксерокопію витягу з газети про розшук ОСОБА_3 та ксерокопію довідки про відсутність ОСОБА_3 з лютого 2012 року за адресою - в буд. № 5 по пров. Конституції м. Словянська Донецької області. Ріщенням Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2017 року ОСОБА_3 позбавлений права користування житловим приміщенням - будинком № 5 по пров. Конституції м. Словянська Донецької області за ч.1,3 ст. 405 ЦК України.

В заяві про визнання особи безвісно відсутньою та в судовому засіданні було вказано мету, з якою поставлено питання про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, а саме отримання спадщини, що залишилася після батька особи, яку заявник просить визнати безвісно відсутнім, що суперечить вимогам ст. 43 ЦПК України та ст. 248 ЦПК України, оскільки заявник бажає шляхом визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, позбавити його права на отримання спадщини та оформлення права власності. А також зазначив, що ОСОБА_3 працює в Російській Федерації, точного його місцезнаходження він не знає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що те, що ОСОБА_3 не приїжджає до міста Слов»янськ і заявник не знає точну адресу його проживання в Російській Федерації, не може бути підставою для визнання особи безвісно відсутньою.

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Отже, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинні бути наявними певні умови. Серед основних умов - відсутність протягом одного року в місці постійного проживання фізичної особи. Другою умовою є відсутність відомостей в місці такого проживання про фізичну особу протягом року. Третя умова - неможливість установлення місця перебування фізичної особи.

Згідно ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи та дату отримання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному,об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1ст. 248 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб(родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього(житлово експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування ) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Звертаючись до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою заявник посилався на те, що в останнє бачив ОСОБА_3 у лютому місяці 2012 року і він йому сказав, що він працює в Російській Федерації, точного його місцезнаходження він не знає.

З заяви ОСОБА_2 також вбачається, що метою визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою є відкриття спадщини, так як він є спадкоємцем другої черги, та в подальшому прийняття цієї спадщини.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що визнання фізичної особи безвісно відсутньою не допускається у випадках, коли вона переховується від розшуку (наприклад, за кримінальною справою), або про яку вірогідно відомо, що вона жива, але немає точних відомостей про її місце перебування.

Судом першої інстанції надана відповідна оцінка зібраним по справі доказам, в тому числі довідки Слов»янського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області від 01.04.2016 року, ксерокопіям довідки Комітету мікрорайону Залізничий №1 місті Слов»янська та газети, на які посилається заявник як доказ по справі, а також поясненням заявника, що зі слів ОСОБА_3 у лютому місяці 2012 року йому відомо, що останній працює в Російській Федерації.

З матеріалів справи вбачається, що адреса: м. Словянськ пров. Конституції № 5 не є місцем останнього постійного проживання ОСОБА_3, заявник сам зазначив, що ОСОБА_3 останнім часом постійно проживав в Росії, але адресу не зазначив, чим позбавив суд можливості перевірити відомості про його перебування за місцем його останнього проживання.

Виходячи із встановлених судом першої інстанції обставин, зібраних доказів та оцінки їх судом першої інстанції, а також з огляду на те, що, як зазначив заявник, ОСОБА_3 працює в Російській Федерації, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначених і встановлених обставин недостатньо для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа Словянська міська рада, про визнання особи ОСОБА_3 безвісно відсутньою,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: