РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Скиба М.М.,

за участю секретаря Панаслюк Є.В.,

адвоката Ломакіна В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради до ОСОБА_2 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року представник Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів по адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послугу у розмірі 10608 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_2 була призначена і виплачувалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

17.11.2014 року з метою отримання вказаної допомоги для себе ОСОБА_2 звернувся до Департаменту, де власноручно заповнила заяву, в одному із пунктів вказала, що не має транспортних засобів, та скріпила дану заяву власним підписом.

06.12.2014 року департаментом було прийнято рішення про призначення ОСОБА_2 грошової допомоги, з 17.11.2014 року по 16.05.2015 року в розмірі 884 грн. щомісяця.

20.05.2015 року ОСОБА_2 повторно звернулась до Департаменту з метою отримання грошової допомоги, де власноручно заповнила заяву, в одному із пунктів вказала, що не має транспортних засобів, та скріпила дану заяву власним підписом.

12.06.2015 року Департаментом було прийнято рішення про призначення ОСОБА_2 грошової допомоги з 17.05.2015 р. по 16.11.2015 року в розмірі 884 грн. щомісяця.

06.09.2016 року на виконання постанови КМУ від 18.02.2016 року , стало відомо, що ОСОБА_2 має у своїй власності три транспортних засоби, що підтверджено витягом з БД Автомобіль.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, вказано, що грошова допомога не призначається, коли у володінні сім'ї перебуває два і більше транспортних засобів.

09.09.2016 року ОСОБА_2 було направлено повідомлення про необхідність повернути надмірно сплачено кошти.

Відповідач вказані кошти не повернув, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з нього на користь Департаменту суми надмірно виплачених державних коштів допомоги переміщеним особам у розмірі 10608,00 грн.

В судове засідання представник позивача, не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач та її представник в суді проти позову заперечували. Відповідач зазначила, що дійсно є власником трьох автомобілів, але два з цих автомобілів знаходилися в м. Горлівка в ангарі, а один - за місцем її проживання в м. Горлівка. Коли вона зі своїм сином перевірили ангар, поруч з яким був розташований блок-пост незаконного збройного формування, автомобілів там не виявилося. З цього приводу вона звернулася до незаконно утворених органів, але до цього часу їй не відомо про рух справи. З липня 2014 року вона проживає у с. Ленінському м. Торецьку. Коли вона заповнювала анкету для призначення допомоги, вона не зазначала про автомобілі, оскільки їх фактично у неї не було. З Департаменту на її адресу не приходило жодного повідомлення про повернення адресної допомоги, про це вона дізналася, коли отримала ухвалу про відкриття провадження у справі .

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що наприкінці травня 2014 року він разом з матір'ю ОСОБА_2 відвідали ангар та з'ясували, що він був відкритий та були відсутні два автомобілі марки Ланос 2007 року випуску. З цього приводу його мати звернулася до так званої «поліції» в м. Горлівка, однак про результати пошуку автомобілів їй досі невідомо. Третій автомобіль знаходився за місцем їх проживання в м. Горлівка. Поруч з ангаром знаходився блок-пост. З липня 2014 року він разом з матір'ю проживає в с. Чигарі м. Торецька. Матері з Департаменту не надходило жодного повідомлення про необхідність повернення адресної допомоги, а дізналась вона про це, коли отримала ухвалу про відкриття провадження у справі.

Вислухавши пояснення відповідача, її представника, свідка ОСОБА_3,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з рішеннями Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради від 06.12.2014 року та від 12.06.2015 року ОСОБА_2 призначена допомога переміщеним особам на проживання на період, відповідно з 17.11.2014 року по 16.05.2015 року та з 17.05.2015 р. по 16.11.2015 року (а.с. 5,7).

Вказану допомогу відповідачу було виплачено у розмірі 10608,00 грн., що підтверджується довідкою Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради (а.с. 10).

Згідно з витягу по БД Автомобіль, ОСОБА_2 має у власності автомобіль марки ЗАЗ TF699P Lanos СПГ (2007), д.н. НОМЕР_1, ЗАЗ TF699P Lanos СПГ (2007), д.н. НОМЕР_2, DAEEWOO Lanos TF69Y C (2006), д.н. НОМЕР_3. (а.с.8).

Відповідно до пунктів 2,3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин, вказано, що грошова допомога не призначається, коли у володінні сім'ї перебуває два і більше транспортних засобів.

Згідно юридичного поняття, володіння - фактичне, законне або протиправне перебування майна у конкретної фізичної або юридичної особи. Володіння може здійснюватись за договором оренди, застави, відповідального схову, комісії тощо і без утримання майна у власності. Суб'єктами володіння можуть бути фізичні та юридичні особи, держава, АР Крим, територіальні громади, іноземні держави та інше. Стаття 395 Цивільного кодексу України серед видів речових прав на чуже майно виділяє право володіння чужим майном. Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна (ст. 396 ЦК України).

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ст. 398 ЦК України).

Право володіння припиняється у разі: відмови володільця від володіння майном; витребування майна від володільця власником майна або іншою особою; знищення майна; в інших випадках, встановлених законом (ст.399 ЦК України).

Юридичне володіння включає в себе два елементи: суб'єктивне фактичне, реальне володіння річчю і об'єктивний намір володіти річчю для себе.

В судовому засіданні встановлено, що на час звернення ОСОБА_2 з заявою до позивача і по теперішній час вона та її сім'я не володіють транспортними засобами, оскільки вони залишилися в м. Горлівка, а тому застосувати до відповідача п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, згідно якого допомога не призначається у разі, коли у володінні сім'ї є два або більше транспортних засобів неможливо, оскільки володіння відповідача транспортними засобами було номінальне, а не реальне, ці транспортні автомобілі вибули з її володіння і вона не могла ними вільно розпорядитися.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Належних доказів перебування двох або більше транспортних засобів у фактичному володінні відповідача на час подання ним заяви на виплату допомоги та в теперішній час, позивач не надав та не спростував доводи відповідача в цій частині.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3-15,88,209,212,214-215,218, 224ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради до ОСОБА_2 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :