Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 498/517/17
Номер провадження: 2/511/691/17
20 жовтня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Теренчук Ж. В.,
при секретарі Ніколас С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Великомихайлівської райдержадміністрації Одеської області про визначення місця проживання дітей,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей. Свої вимоги, мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 18.01.2016 року рішенням Малиновського районного суду Одеської області шлюб між ними було розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Доньки зареєстровані за адресою колишнього чоловіка, а саме в Одеській області смт. Велика Михайлівка вул. Калініна,8. Її колишній чоловік з 24.04.2015 року перебуває під арештом за вчинення злочину, передбаченого ст. 191 КК України. Тому позивачка просить суд визначити місце проживання їх з відповідачем спільних дітей за її місцем реєстрації та проживання - АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 перебуває під вартою, повістка та інші судові документи на підставі ч.6 ст.76 ЦПК України вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду. Будь яких заяв та заперечень на адресу суду не надходило.(а.с. 32)
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. В позовній заяві зазначила, що вона з 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя та стосунки між ними не склались, вони перестали вести спільне господарство та проживати разом. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.01.2016 року шлюб між ними розірвано. Діти залишились проживати разом з нею АДРЕСА_2, хоча доньки зареєстровані за адресою колишнього чоловіка, а саме в Одеській області смт. В.Михайлівка вул. Калініна, 8. Відповідач по справі з 24.04.2015 року перебуває під арештом в Одеському УВГІ-21 по кримніальному провадженню. Відповідач раніше не заперечував щодо проживання дітей після розлучення зі мною, але останнім часом він погрожує їй, що коли звільниться з-під арешту відбере в дітей. Зважаючи на наявність житла, де є всі умови для проживання і розвитку дітей, наявність постійного місця роботи і стабільних доходів, позивач просить її вимоги задовольнити у повному обсязі.
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оцінивши усі докази в справі у їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст.4, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України.
Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2010 року по 18.01.2016 року, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси про розірвання шлюбу. (а.с.8)
Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження наявними в матеріалах справи (а.с.6,7), де батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
З 24.04.2015 року ОСОБА_2 перебуває під арештом в Одеській установі виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21, за вчинення злочину передбаченого ст. 191 КК України.
Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстровані за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 - вул. Калініна, 8 смт. Велика Михайлівка Великовмихайлівського району Одеської області. (а.с.6,7)
Однак фактично проживають за місцем реєстрації позивача матері ОСОБА_1 АДРЕСА_3.
З висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації від 04.08.2017 року №2336/01-20 про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, судом встановлено, що діти проживають разом з матірю, для них створені сприятливі умови. Мати працює та позитивно характеризується за місцем роботи. Відповідно до довідки Одеської установи виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21, ОСОБА_2 власноруч написав пояснення, в яких не заперечував проти визначення місця проживання дітей разом з матірю ОСОБА_1 Тому враховуючи інтереси дітей, органу опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матірю ОСОБА_1. (а.с.11)
Згідно зі ст. 141 ч. 1 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до положень ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до положень ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину.
Конвенція про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, виходячи з рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.
При вирішенні питань, що торкаються дітей, з урахуванням положень названої вище Конвенції про права дитини, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. При вирішенні такого спору суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.
У Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, зазначено, що "дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження".
Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.
За ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини віком до 10 років визначається спільно батьками .
Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України якщо батьки, які живуть окремо, не можуть погодити місце проживання дитини віком до чотирнадцяти років, суперечка може бути визначена органом опіки та піклування або судом.
При вирішенні такого спору орган опіки та піклування або суд повинні враховувати відношення батьків до своїх батьківських обов'язків, особисту поведінку дитини до кожного батька, вік дитини, стан здоров'я дитини та інші відповідні обставини.
Орган опіки та піклування або суд не можуть переджати дитину для проживання з тим з батьків, який не має незалежного доходу, зловживає алкоголем або наркотиками, або аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини (пункт 2 статті 161 ).
Згідно ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У відповідності до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
Відповідно до ст. 8 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності, Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності.
Тому при вирішенні спору щодо місця проживання малолітніх доньок сторін, суд бере до уваги встановлені у судовому засіданні факти, а саме ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, стан їх здоров'я, наявність у матері житла та можливості розвитку додаткових здібностей у дітей.
При таких обставинах, суд вважає, що з урахуванням інтересів дітей, з метою їх повноцінного розвитку, навчання та виховання, доцільним буде залишити їх проживати з матірю ОСОБА_1 за адресою вул.. Космонавтів, 48, к. 73 м. Одеса.
Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.
На підставі ст.141, 150,151,157,160,161 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України , п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
ОСОБА_7 про визначення місця проживання дітей, - задовольнити.
Визначити місце проживання та виховання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою - АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст.223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Ж. В. Теренчук