Провадження № 4-с/761/1/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Яриновської Є.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, стягувач: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - скаржник) звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, відповідно до якої просив визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Пишного А.В. щодо утримання з ОСОБА_4 суми аліментів на утримання ОСОБА_4 в розмірі 16,6 % від місячного заробітку на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.1997 року після 19.04.2015 року. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Пишного А.В. щодо невиконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 07.10.2014 року у справі № 761/18871/14-ц про зобов'язання державного виконавця здійснити перерахунок розміру аліментів у виконавчому провадженні ВП № 1305/13 (1191/17-15; 1793/17), ЄДРВП: 37716443. Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Пишного А.В. припинити утримувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 16,6 % від місячного заробітку на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.1997 року після 19.04.2015 року. Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 19.11.2014 року у виконавчому провадженні № 1793/17, ЄДРВП: 37716443.

Окрім того, в заяві від 24.09.2015 року скаржник просив суд скасувати заборгованість по сплаті аліментів в сумі 30006,98 грн. як безпідставно нараховану.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Печерського ВДВС Київського МУЮ знаходиться виконавче провадження ВП № 1305/15 (1191/17-15; 1793/17) ЄДРВП: 37716443 щодо виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.1997 року про стягнення з мене на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини від щомісячного заробітку на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 19.08.1997 року та до їх повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Скаржник зазначав, що зважаючи на те, що ? частка його заробітку має бути стягнутою утримання 3-х дітей до досягнення ними повноліття, то відповідно ця частка має зменшуватись після досягнення повнолітня кожним з утриманців.

Так син скаржника ОСОБА_5 досяг повноліття ще ІНФОРМАЦІЯ_5, у зв'язку з чим припинились його зобов'язання щодо утримання, та відповідно, частка від його щомісячного доходу, яку він сплачує у якості аліментів мала бути зменшена на третину.

Тобто після досягнення повноліття ОСОБА_5, згідно постанови суду від 22.08.97 року скаржник повинен був сплачувати на користь своєї колишньої дружини - ОСОБА_2 не ? частку щомісячного доходу, а 1/3 частку від мого щомісячного доходу.

ІНФОРМАЦІЯ_6 досягла повноліття ОСОБА_6, у зв'язку з чим частка щомісячного доходу, яку скаржник мав би сплачувати у якості аліментів повинна була бути зменшена з 1/3 частки до 1/6 частки.

Однак, державним виконавцем не було вчасно зменшено розмір утримуваних зі скаржника аліментів, у зв'язку з чим з нього безпідставно стягувались зайві кошти.

Безпідставне утримання зайвих аліментів продовжувалось до 19.11.2014 року, доки своєю постановою державний виконавець не визначив правильний розмір поточних аліментів - 16,66% (1/6) замість 25% (1/4), однак уник при цьому перерахунку безпідставно нарахованої заборгованості, яка стягується зі скаржника до цього часу.

Окрім того, у зв'язку з вищевказаними порушеннями державним виконавцем судових рішень та вимог чинного законодавства України, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2014 року у справі № 761/18871/14-ц було задоволено скаргу ОСОБА_1, а дії державного виконавця щодо утримання з його зайвої суми аліментів були визнані протиправними та зобов'язано державного виконавця здійснити перерахунок розміру аліментів виходячи з тих розмірів, що визначені судовими рішеннями.

Однак не дивлячись на вищевказане, до цього часу включно вищезазначена ухвала суду державним виконавцем не виконана, а зі скаржника продовжуються безпідставно утримуватись зайві суми аліментів на погашення безпідставно нарахованої заборгованості в сумі 41726,51 грн., яка була розрахована державним виконавцем.

Посилаючись на викладене скаржник просив суд про задоволення скарги.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про судовий розгляд повідомлявся належним чином. В раніше наданих поясненнях в судовому засіданні зазначав, що вважає свої дії правомірними та ним було правильно обчислено розмір заборгованості скаржника та утримано з нього суми аліментів.

В судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. В раніше наданих суду запереченнях просила суд відмовити у задоволенні скарги у зв'язку із її необґрунтованістю, оскільки зазначала, що ОСОБА_4 аліментів не отримує з 17.04.2015 року, а твердження скаржника про утримання з нього аліментів не відповідають дійсності. Окрім того також просила зобов'язати державного виконавця перевірити правильність нарахування бухгалтерією Військового медичного управління СБУ аліментів скаржнику, заборонити бухгалтеру ВМУ СБУ самостійно проводити стягнення в порушення вимог державного виконавця, а також просила стягнути з ОСОБА_1 кошти в сумі 7000,00 грн. за безпідставний наклеп на державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Печерського ВДВС Київського МУЮ знаходиться виконавчі провадження ВП № 1305/15 (1191/17-15; 1793/17) ЄДРВП: 37716443, а також ВП № 37754520 та № 47669476 з примусового виконання рішень про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07.10.2014 року у справі № 761/18871/14-ц було визнано дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві щодо визначення розміру 25 % поточних аліментів на утримання з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, виконавче провадження №37716443 - неправомірними та зобов'язано старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві здійснити перерахунок розміру аліментів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, виконавче провадження № 37716443, виходячи із розміру 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття, враховуючи суму зайво утриманих аліментів.

19.11.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, за якою постановлено проводити утримання щомісяця з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику ОСОБА_1 після відрахування податків, щомісячно заробітної плати, з них 16,6 % поточних аліментів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, 10 % - борг, який станом на 01.10.2014 року становить 41726,51 грн. (а.с. 37).

Згідно із довідкою державного виконавця ВДВС Печерського районного упраління юстиції у м. Києві від 20.11.2014 року № 1793/17 заборгованість ОСОБА_1 з 23.04.2010 року по 31.04.2014 року складає 41726,51 грн. (а.с. 39).

Разом із тим, згідно із висновком експерта за результатами судово-економічної експертизи № 11444/16-45 від 28.04.2017 року, за наданими на дослідження експерту матеріалами розрахунково визначена сума зайво утриманих аліментів за період з листопада 2009 року по березень 2016 року в сумі 8645,64 грн. Тоді як розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за період з 23.04.2010 року по 31.04.2014 року в сумі 41726,51 грн., який міститься на аркуші 39 справи, не підтверджується.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Оскільки двоє дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягли повноліття, розмір аліментів повинен визначатися державним виконавцем за правилами ч. 3 ст. 183 СК України, та у разі незгоди, дії державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

З огляду на вказане, слід дійти висновку про те, що експертним шляхом було встановлено неправильність розрахунку боргу ОСОБА_1 по сплаті аліментів, а також державний виконавець безпідставно продовжував утримувати зі скаржника аліменти на утримання ОСОБА_4 після 19.04.2015 року, дня досягнення ним повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скаржника у зв'язку із чим, його скарга від 09.07.2015 року підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем було невірно виконано перерахунок суми аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1, а також безпідставно утримано аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 16,6 % від місячного заробітку на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.1997 року після 19.04.2015 року внаслідок досягнення останнім повноліття.

Також постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 19.11.2014 року у виконавчому провадженні № 1793/17, ЄДРВП: 37716443 не може бути визнана судом обґрунтованою, оскільки вона містить вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі, яка не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому така постанова підлягає скасуванню.

Щодо вимог скаржника про скасування заборгованості по сплаті аліментів в сумі 30006,98 грн. як безпідставно нарахованої, то суд приходить до висновку про те, що вказана вимога має вирішуватись судом в порядку позовного провадження, за правилами визначення способу захисту, передбаченого ст. 16 ЦК України та не може бути вирішений в межах розгляду скарги на дії державного виконавця.

Окрім того, слід зазначити, що згідно із висновком судової експертизи від № 11444/16-45 від 28.04.2017 року, який на підставі ч. 2 ст. 57 ЦПК України є доказом, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги сторін, встановлено відсутність заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів та встановлено суму зайво утриманих аліментів в розмірі 8645,64 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 17, 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, стягувач: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Пишного А.В. щодо утримання з ОСОБА_4 суми аліментів на утримання ОСОБА_4 в розмірі 16,6 % від місячного заробітку на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.1997 року після 19.04.2015 року.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Пишного А.В. щодо невиконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 07.10.2014 року у справі № 761/18871/14-ц про зобов'язання державного виконавця здійснити перерахунок розміру аліментів у виконавчому провадженні ВП № 1305/13 (1191/17-15; 1793/17), ЄДРВП: 37716443.

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Пишного А.В. припинити утримувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 16,6 % від місячного заробітку на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.1997 року після 19.04.2015 року.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 19.11.2014 року у виконавчому провадженні № 1793/17, ЄДРВП: 37716443.

В задоволенні решти вимог за скаргою - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК