Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 314/5205/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Беспалько Т.Д.
Провадження № 22-ц/778/1429/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою піклувальника неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Вільнянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Вільнянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 зазначав, що 30.05.2006 року померла його мати - ОСОБА_6, після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 53/100 частки житлового будинку № 88 по вул. Перемоги в м. Вільнянську Запорізької області та ощадні внески на рахунках.

У встановлений законом строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Вільнянської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу.

Його брат - ОСОБА_7, який помер 19 вересня 2015 року, з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати за ним право власності на 53/100 частки житлового будинку № 88 по вул. Перемоги в м. Вільнянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 30.05.2006 року.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 53/100 частки житлового будинку № 88 по вул. Перемоги в м. Вільнянську Запорізької області після померлої 30.05.2006 року матері ОСОБА_6.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року виправлено описку в резолютивній частині рішенні Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року, а саме, зазначено: Визнати за ОСОБА_5 право власності на 53/100 частки житлового будинку № 88, розташованого по вулиці Перемоги в м. Вільнянськ Запорізької області, а саме, житловий будинок літера А, теплиця літера Т, погріб з шийкою літера пг, сарай літера г, після померлої 30.05.2006 року матері ОСОБА_6.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2016 року виправлено описку в рішенні Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року, а саме, зазначено: Визнати за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок № 88-а, розташований по вулиці Перемоги в м. Вільнянськ Запорізької області.

Не погоджуючись із рішенням суду, піклувальник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року, за змістом частини третьої статті 14, статті 292 ЦПК право на апеляційне оскарження судових рішень мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Право на апеляційне оскарження мають також особи, які не брали участі у справі, за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - ОСОБА_6, яка померла 30.05.2006 року, інших спадкоємців немає. Тому, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Проте, погодитися з висновками суду щодо задоволення позовних вимог не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_6 померла 30 травня 2006 року (а.с. 8).

Позивач є сином спадкодавця ОСОБА_6, отже, являється спадкоємцем першої черги за законом.

Іншим спадкоємцем першої черги за законом був син спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_7, який помер 19 вересня 2015 року (а.с. 9).

У вересні 2006 року ОСОБА_7 звертався до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до Вільнянської міської ради, 3 особа Вільнянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.12.2006 року позов ОСОБА_7 було задоволено. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 53/100 частки житлового будинку № 88 по вулиці Перемоги в м. Вільнянськ Запорізької області та ощадні внески після смерті ОСОБА_6, яка померла 30 травня 2006 року (а.с. 45).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.12.2006 року було скасовано, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 до Вільнянської міської ради про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування.

Як встановлено рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року Вільнянською державною нотаріальною конторою 19.10.2006р. заведену спадкову справу № 399/2006 після смерті ОСОБА_6 30.05.2006р., з якої вбачається, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_5 є сином померлої та 19.10.2006р. звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Тобто у передбачений законом шестимісячний строк ОСОБА_5 подав відповідну заяву.

ОСОБА_7 є сином померлої 30 травня 2006р. ОСОБА_6, ОСОБА_7 на момент смерті матері був зареєстрований та мешкав разом із нею за адресою: м. Вільнянськ, вул. Перемоги, б. 88-а.

Таким чином, ОСОБА_7 є спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 30.05.2006р.

Отже, після смерті ОСОБА_6, яка померла 30.05.2006р., спадщину прийняли двоє спадкоємців її сини ОСОБА_7 та ОСОБА_5

На запит суду було надано Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та копію повторного свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 345533 від 15.12.2015р., згідно з якими ОСОБА_7 помер 19.09.2015р.

Згідно інформації приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_8, ним було заведено спадкову справу № 5 після смерті ОСОБА_7, з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_9, яка діяла як законний представник неповнолітнього сина померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 88-б.

За встановлених обставин колегія суддів вважає, що вирішенням спору безпосередньо зачіпаються права та законні інтереси неповнолітнього сина померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає. Суд першої інстанції не вирішив питання про склад осіб, які повинні бути залучені до участі у справі, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Так, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. За наявністю спадкоємців, які прийняли спадщину, Вільнянська міська рада не є належним відповідачем у справі.

Отже, суд першої інстанції, розглядаючи справу, не встановив коло осіб, які мають право на спадкове майно, розглянув справу без участі піклувальника неповнолітнього ОСОБА_3, який є належним відповідачем у справі, а не Вільнянська міська рада, як помилково вважав суд першої інстанції. Що, в свою чергу, не сприяло всебічному і повному з'ясуванню дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін та ухваленню законного і обґрунтованого рішення.

Розгляд справи по суті спору з неналежним відповідачем позбавляє суд можливості зробити висновок щодо обґрунтованості або необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Отже, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не зазначив інших спадкоємців, а суд першої інстанції не з'ясував коло належних відповідачів та, в порушення вимог ст. 33 та ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не роз'яснив позивачу право на залучення їх до участі у справі та правові наслідки щодо нереалізації такого права. Усунути вказані недоліки на стадії апеляційного розгляду справи неможливо. Цивільний процесуальний Кодекс України виключає можливість апеляційного суду скасувати рішення, після чого, залучивши таку особу до участі у справі як співвідповідача, вирішити справу як суд першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За викладених обставин ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

При скасуванні рішення суду із зазначених підстав апеляційний суд не дає правової оцінки щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки вони можуть бути предметом розгляду судом першої інстанції при повторному зверненні позивача до суду до належного відповідача (відповідачів) для вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу піклувальника неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: