Справа № 462/1384/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

з участю представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Позивачка у березні 2017 року звернулася у суд з позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, про стягнення з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 6402 грн. 71 коп. та 3% річних у розмірі 744 грн. 48 коп. а всього - 7147 грн. 19 коп. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 02.03.2012 року вона надала відповідачу ОСОБА_3, який займається виготовленням хутрових виробів, грошові кошти в сумі 8272,25 грн., що в еквіваленті становить 1015 доларів США, на виготовлення шуби з хутра норки. Оскільки ОСОБА_3 роботу не виконав і гроші їй не повернув, вона звернулася до суду з позовом про стягнення з нього боргу за невиконані роботи. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.04.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 8 272,25 грн. На виконання вказаного рішення 13.03.2013 року Залізничним районним судом м.Львова було видано виконавчий лист про стягнення вказаної суми з ОСОБА_4О, на її користь. Однак вказана сума коштів їй не повернута по даний час. Оскільки ОСОБА_3 не виконав грошове зобовязання, то просить на підставі ст. 625 ЦК стягнути з нього на її користь суму інфляційних втрат у розмірі 6402 грн. 71 коп. та 3% річних у розмірі 744 грн. 48коп. за період з березня 2014 року по лютий 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві, та просить стягнути з відповідача на користь позивачки суму інфляційних втрат у розмірі 6402 грн. 71 коп. та 3% річних у розмірі 744 грн. 48 коп. за період з березня 2014 року по лютий 2017 року. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобовязання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом установлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.04.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 8272,25грн. та 229,40 грн. судового збору.

Як вбачається з вказаного рішення, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникли договірні зобовязання, в обумовлений сторонами строк до квітня 2012 року, зобовязання відповідачем не виконане, а відтак наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8 272,25 грн. за невиконання зобовязання.

На виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 22 квітня 2013 року, Залізничним районним судом м.Львова 13.05.2013р. видано виконавчий лист №462/1640/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8 272,25 грн. та 229,40 грн. судового збору, яке ОСОБА_1 було звернуто до виконання.

Також судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 не виконав рішення судвід 09.04.2013р. про стягнення з нього на користь позивачки вказаних грошових сум.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно розрахунку інфляційних втрат та три проценти річних за період прострочення виконання грошового зобовязання з березня 2014р. по лютий 2017р., інфляційні втрати становлять 6402 грн. 71 коп., а 3 % річних - 744 грн. 48 коп.

За наведеного, враховуючи, що відповідач за період з березня 2014. по лютий 2017 р. прострочив виконання грошового зобовязання, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 6402 грн. 71 коп. та 3% річних у розмірі 744 грн. 48 коп., а всього- 7147 грн. 19 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 526, 625 ЦК України,суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 6402 грн. 71 коп. та 3% річних у розмірі 744 грн. 48 коп., а всього- 7147 /сім тисяч сто сорок сім/ грн. 19 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: