Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/824/17

Провадження № 2/440/814/2017

24 липня 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що з відповідачкою одружились 20.09.2008 року. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей - Валерія, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Вікторія, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя не склалося, вони не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сімю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки, які й призвели до розпаду сімї. Фактично шлюб існує формально, оскільки проживають окремо, стали чужими один одному, просить розірвати їх шлюб.

ОСОБА_2 подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити.

ОСОБА_3 також до початку судового засідання подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов визнає, на розлучення згідна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Кіщук».

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони зареєстрували шлюб 20.09.2008 року у Сокальському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області, актовий запис № 171, що підтверджується ОСОБА_4 І-СГ № 104131, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області 20.09.2008 р..

Від подружнього життя мають доньок Валерію, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Вікторію, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сімї.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позивач, у поданій заяві, наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачкою однією сім'єю. Відповідач позов визнала, на розлучення згідна.

В судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Сторони стали чужими один одному, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Майнового спору сторони не мають.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розлучення відповідачка має бажання залишити прізвище «Кіщук».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 20.09.2008 року у Сокальському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області, актовий запис № 171.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Кіщук».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Буський районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда