233 № 233/4234/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі відокремленого підрозділу Костянтинівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що на підставі договору дарування від 10 листопада 2003 року та державного акту про право власності на землю вона є власницею будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Мічуріна, 6 та земельної ділянки, на якій цей будинок розташований. Позивач зазначила, що користується послугами водопостачання, які надає відповідач по справі та своєчасно сплачує їх вартість. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2012 року по цивільній справі № 0527/4082/2012 КП «Компанія «Вода Донбасу» було відмовлено в задоволенні позову до неї про стягнення вартості послуг водопостачання за період часу з 01 жовтня 2009 року по 01 квітня 2012 року, оскільки було встановлено, що полив земельної ділянки в цей період часу нею не здійснювався. Не зважаючи на прийняте судом рішення, відповідач не скасував нараховану заборгованість, наполягає на її сплаті та надав до УСЗН Костянтинівської міської ради інформацію про наявність у неї заборгованості за послуги водопостачання у зв*язку з чим позивач позбавлена можливості скористатись своїм правом на отримання житлової субсидії. На даний момент відповідач наполягає на сплаті позивачкою вартості послуг водопостачання за полив земельної ділянки в розмірі 342 гривні 27 копійок. Наявність безпідставно нарахованої заборгованості на особовому рахунку порушує її права, оскільки вона значиться як недобросовісний боржник і не може отримати довідку про склад родини, оформити субсидію на оплату комунальних послуг, отримує повідомлення про заборгованість, що відображається на нервовому стані, виникає депресивно-пригнічене відношення до життя. Позивач просить визнати заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 342 гривні 27 копійок безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню; зобов*язати відповідача списати з її особового рахунку заборгованість у розмірі 342 гривні 27 копійок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Уточнила, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2012 року КП «Компанія «Вода Донбасу» було відмовлено у стягненні з неї заборгованості в розмірі 209 гривень 41 копійка, але цю заборгованість відповідач з особового рахунку не списує. Крім того, вважає, що відповідачем незаконно нараховано їй поточну заборгованість з водопостачання. 11 вересня 2017 року УСЗН Костянтинівської міської ради їй призначено субсидію на оплату вартості послуг водопостачання на період часу з травня 2017 року по квітень 2018 року включно. До прийняття рішення про призначення їй субсидії вона сплачувала вартість послуг водопостачання, виходячи із даних про розмір призначеної субсидії за минулий період. Поточну заборгованість за спожиті послуги водопостачання в розмірі 49 гривень нею сплачено 19 жовтня 2017 року.

Представник Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі відокремленого підрозділу Костянтинівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зазначила, що не зважаючи на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2012 року, відповідач позбавлений можливості списати заборгованість в розмірі 209 гривень 41 копійка з особового рахунку позивачки, оскільки такий механізм діючим законодавством не передбачений. Станом на жовтень 2017 року заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги водопостачання за показаннями лічильника 303 куб.м. становить 257 гривень 98 копійок, яка складається із заборгованості за період часу з 01 жовтня 2009 року по 01 квітня 2012 року в розмірі 209 гривень 41 копійка та поточної заборгованості, яка виникла з причини неповної та несвоєчасної сплати позивачкою вартості послуг водопостачання, безпідставної сплати нею вартості послуг за нормами субсидії за минулий період. Не заперечувала, що станом на 20 жовтня 2017 року поточна заборгованість за надані поснули водопостачання у ОСОБА_1 відсутня у зв*язку зі сплатою 19 жовтня 2017 року.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (а.с.5-7) на підставі договору дарування від 10 листопада 2003 року (а.с.10-11) та державного акту про право власності на землю від 23 листопада 2009 року є власницею будинку та земельної ділянки за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Мічуріна, 6, зареєстрована за цією адресою та фактично мешкає, що встановлено з пояснень останньої в судовому засіданні.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2012 року у цивільній справі № 0527/4082/2012 в задоволенні позову Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах відокремленого підрозділу Костянтинівського ПУВКХ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за воду за період часу з 01 жовтня 2009 року по 01 квітня 2012 року в розмірі 209 гривень 41 копійка позивачу відмовлено у зв*язку з ненаданням останнім доказів на підтвердження здійснення споживачем поливу земельної ділянки (а.с.14).

З роздруківок по особовому рахунку № 739673 (а.с.25-27, 30-31) вбачається, що ОСОБА_1 користується послугами водопостачання за адресою : Костянтинівка, вул.Мічуріна, 6 та сплачує вартість спожитих послуг.

Згідно довідки від 18 серпня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 за надані за адресою: м.Костянтинівка, вул.Мічуріна, 6 послуги водопостачання за показаннями лічильника 289 становить 342 гривні 27 копійок (а.с.3).

Відповідно до довідки відповідача № 66 заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги водопостачання за показаннями лічильника 303 куб.м. становить 257 гривень 98 копійок.

Як встановлено з показань сторін в судовому засіданні, ця заборгованість складається із заборгованості за період часу з 01 жовтня 2009 року по 01 квітня 2012 року в розмірі 209 гривень 41 копійка та поточної заборгованості.

Поточну заборгованість в розмірі 49 гривень 00 копійок позивач ОСОБА_1 сплатила 19 жовтня 2017 року, що підтверджується копією квитанції № 4572 (а.с.38).

Листом від 03 серпня 2017 року № 0120-6886-09 УСЗН Костянтинівської міської ради повідомило ОСОБА_1 про необхідність сплати простроченої понад 2 місяці заборгованості по водопостачанню в розмірі 106 гривень 36 копійок для розгляду питання про призначення субсидії на період з травня 2017 року по квітень 2018 року (а.с.13).

11 вересня 2017 року ОСОБА_1 призначено субсидію, в тому числі і на оплату послуг водопостачання на період з травня 2017 року по квітень 2018 року (а.с.33).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально- правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

За змістом ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вищевказані способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних субєктивних прав.

Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільним кодексом та іншими законами може встановлюватися для захисту певних чи окремих категорій прав спеціальні способи захисту прав.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Пунктами 5, 3 ч.11 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

Пунктом 6 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов*язок виконавця житлово-комунальних послуг розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Відповідно до п.п. 1,9 п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач має право на: зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання.

Підпунктом 16 пункту 32 вищевказних передбачено обов*язок виконавця проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором.

Зі змісту положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами по справі вбачається, що споживач має право звертатися до виконавця житлово-комунальних послуг з приводу зменшення розміру плати за надані послуги або несплати їх вартості, з приводу здійснення перерахунку і цьому право кореспондує обов*язок виконавця, за наявності підстав, проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги.

Діючим законодавством не передбачено порядку списання заборгованості з особового рахунку споживача житлово-комунальних послуг, на якому наполягає позивач ОСОБА_1

Як встановлено судом і це підтверджується довідкою відповідача від 19 жовтня 2017 року № 1187103 (а.с.36), позивач не зверталась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку вартості послуг водопостачання, в тому числі і щодо заборгованості у розмірі 209 гривень 41 копійка, у стягненні якої КП «Компанія «Вода Донбасу» відмовлено в судовому порядку.

Доводи позивача про те, що внаслідок дій КП «Компанія «Вода Донбасу» порушуються її права на отримання субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг є неспроможними, оскільки рішенням УСЗН Костянтинівської міської ради від 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 призначено субсидію, в тому числі і на оплату вартості послуг водопостачання на період з травня 2017 року по квітень 2018 року.

Поточна заборгованість з оплати вартості послуг водопостачання, як встановлено з пояснень сторін утворилась з причини того, що ОСОБА_1 до прийняття УСЗН Костянтинівської міської ради рішення про призначення їй субсидії сплачувала вартість послуг водопостачання, виходячи із даних про розмір призначеної їй субсидії за минулий період. До того ж, станом на час розгляду справи поточна заборгованість ОСОБА_1 погашена.

Судом неодноразово роз*яснювалось ОСОБА_1 право змінити предмет або підставу позову, уточнити позовні вимоги, але позивач своїм право не скористалась.

Оскільки суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання заборгованості безпідставною та такою, що підлягає скасуванню та про зобов*язання відповідача списати заборгованість з особового рахунку споживача задоволенню не підлягають, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законодавством.

Суд зауважує, що позивач не позбавлена можливості звернутись за судовим захистом порушеного справа у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.16 ЦК України, ст.ст.20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.29,32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, керуючись ст. 1,3,4 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі відокремленого підрозділу Костянтинівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов*язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 20 жовтня 2017 року, повний текст рішення по справі виготовлений 20 жовтня 2017 року.

Суддя