Ухвала

іменем україни

26 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт на станції технічного обслуговування, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь витрати на ремонт автоматичної коробки перемикання передач (за винятком 2640 грн - вартості демонтажу/монтажу з метою діагностики), що вийшла з ладу в результаті некваліфікованих операцій із нею, що передбачено ст. ст. 1209 та 1210 ЦК України як відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт (послуг) у сумі 26 398 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 листопада 2015 року він звернувся до станції технічного обслуговування (далі - СТО) фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4), що працює від групи компаній «АИС», виконати періодичне технічне обслуговування, а також комп'ютерну діагностику його автомобіля марки «Citroen C4», оскільки з'явився сторонній звук, можливо, в автоматичній коробці перемикання передач (далі - АКПП). Зазначив, що комп'ютерна діагностика не виявила ніяких проблем і йому було рекомендовано для подальшої діагностики (2-й її етап - дефектація) розібрати АКПП, про що є запис у гарантійному талоні. 26 листопада 2015 року він знову звернувся на СТО ФОП ОСОБА_4 щоб здійснити рекомендовану операцію з АКПП. Для перевірки характеру стороннього звуку був виконаний пробний заїзд разом із механіком СТО. При цьому робота АКПП відбулась без проблем. Було оформлено заявку на роботи, приймання автомобіля здійснив представник ФОП ОСОБА_4 - менеджер ОСОБА_5 Ввечері того ж дня менеджер СТО по телефону повідомив, що крім підвищеного зносу підшипника, інших проблем вони не виявлено. Оскільки підшипник міг бути доставлений тільки через 2-3 тижні, то було рекомендовано звернутися на спеціалізовану СТО, запропоновано адресу і телефон. Автомобіль йому мали повернути на наступний день, 27 листопада 2015 року, однак не повернули, тому 28 листопада 2015 року він сам завітав на СТО. Керівник СТО ОСОБА_6 пообіцяв повернути автомобіль ще через день, тобто 30 листопада 2015 року, але повернули ключі від автомобіля лише ввечері 01 грудня 2015 року, тобто із затримкою на 4 доби. Він зажадав отримати наряд-замовлення з переліком виконаних робіт, висновком 2-го етапу діагностики та гарантійними зобов'язаннями на виконані роботи (в даному випадку демонтаж/монтаж АКПП), що передбачено умовами договору-замовлення, але в цьому йому було відмовлено. При цьому рахунок на виконані роботи в сумі 2 640 грн, зазначений при оформленні заявки, йому також відмовились виставити. Причиною цих дій менеджерів СТО, на думку позивача, може бути лише те, що вони знали про внесені дефекти в АКПП, і це з'ясувалося уже в дорозі до спеціалізованої СТО (біля 8 км) того ж дня 01 грудня 2015 року, а саме: виявилося, що АКПП залишалась лише на 3-й передачі, як пізніше йому пояснили, це був аварійний режим. Десь на кілометрі від спеціалізованої СТО проблеми ускладнились, а за 200 м АКПП повністю відмовила, автомобіль допомогли закотити співробітники СТО. Комп'ютерна діагностика на цій СТО виявила фізичні пошкодження АКПП, про що спеціаліст спеціалізованої СТО повідомив по телефону ОСОБА_5, як і про те, що передбачається ремонт АКПП на цій СТО. Ніяких заперечень проти цього не було висловлено ні тоді, ні протягом 5 днів, коли вирішувалося питання щодо обсягу ремонту. Так, виконаний на спеціалізованій СТО ремонт АКПП коштував йому 29 038 грн. Вважає, що оскільки виконана комп'ютерна діагностика на СТО ФОП ОСОБА_4 24 листопада 2015 року, пробний заїзд із механіком СТО та акт приймання-передачі від 26 листопада 2015 року, як і висновок після часткового демонтажу АКПП від 26 листопада 2015 року свідчили про відсутність дефектів у роботі АКПП, то очевидним є те, що дефекти з'явилися у процесі монтажу АКПП. Пояснень, чому автомобіль тримали на СТО зайвих 4 доби, чому не виставлено рахунок за демонтаж/монтаж АКПП з метою діагностики, чому відмовлено видати наряд-замовлення на виконані роботи, як і гарантійні зобов'язання на виконані роботи з АКПП, він не одержав. Всі його претензії були відхилені.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 26 398 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає наведеним нормам процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Згідно з п. 15 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, у тому числі відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

Крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу (п. 8 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Статтею 55 Конституції України установлено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Судом установлено, що 24 листопада 2015 року позивач звернувся на СТО ФОП ОСОБА_4, який є офіційним дилером «Citroen», що виконує повний комплекс робіт із гарантійного, післягарантійного ремонту і технічного обслуговування, включаючи діагностику і ремонт АКПП, виконати періодичне технічне обслуговування, а також комп'ютерну діагностику його автомобіля «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1.

Комп'ютерна діагностика не виявила ніяких проблем і йому було рекомендовано для подальшої діагностики (2-й її етап - дефектація) розібрати АКПП, про що є запис у гарантійному талоні.

Щоб здійснити рекомендовану операцію з АКПП 26 листопада 2015 року позивач знову звернувся на СТО ФОП ОСОБА_4, при цьому АКПП працювала. Була оформлена заявка на роботи. Прийом автомобіля здійснив представник ФОП ОСОБА_4 - менеджер ОСОБА_5, що підтверджується заявкою на роботи.

На підставі наявних у справі доказів суд першої інстанції установив, що у визначений час - 26 листопада 2015 року о 19-00 год. - роботи виконані не були, лише ввечері 01 грудня 2015 року позивач забрав свій автомобіль.

Пояснення представника відповідача про те, що автомобіль був відданий позивачу раніше ніж 01 грудня 2015 року внаслідок відсутності необхідних інструментів для демонтування АКПП, суд вважав такими, що спростовуються дослідженою заявкою на роботи, у якій відсутній підпис позивача про отримання автомобіля 26 листопада 2015 року, а також поясненнями свідка і самого позивача.

Доводи представника відповідача про неможливість виконання робіт у зв'язку з відсутністю необхідного обладнання для демонтажу АКПП суд визнав необґрунтованими, оскільки не зазначено, якого саме обладнання не вистачало, крім того, відсутні пояснення стосовно того, чому за відсутності обладнання був укладений договір із позивачем на роботи із демонтажу АКПП за відсутності такого обладнання, а також щодо порушення оформлення документації при передачі автомобіля позивачу.

Також установлено, що 01 грудня 2015 року на шляху до іншої спеціалізованої СТО ФОП ОСОБА_7 виявилося, що АКПП працює лише в аварійному режимі. Діагностика на цій СТО виявила фізичні пошкодження АКПП, які було усунуто. Вартість ремонту АКПП автомобіля позивача за вирахуванням діагностики склала 26 398 грн.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 26 398 грн на відшкодування завданих збитків.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився процесуальної помилки щодо оцінки наявних у справі доказів, що призвело до неправильного вирішення спору, на порушення вимог ст. ст. 212, 303 ЦПК України не надав належної правової оцінки встановленим у справі обставинам у їх сукупності та з урахуванням хронології подій, які підтверджені зібраними у справі доказами, зокрема, поясненнями позивача, показаннями свідка щодо обставин залишення автомобіля позивача на СТО, отримання з СТО через певний проміжок часу без проведення будь-яких робіт та виявлених недоліків у роботі автомобіля, несправності автомобіля після отримання його з СТО та наступне виявлення пошкоджень АКПП. Також не установив, якими доказами обґрунтовував відповідач свої заперечення проти позову, зокрема у частині незавдання майнової шкоди автомобілю позивача, враховуючи положення Закону України «Про захист прав споживачів» та вищевказані норми процесуального права щодо доказів та доказування.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням рішення суду першої інстанції в силі з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року скасувати, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак