У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд: вжити заходів забезпечення позову, наклавши арешт та заборону вчиняти будь-які дії по відчуженню або обтяженню у будь-якій формі на майно відповідача, ОСОБА_3: 1/6 частину в двокімнатній квартирі загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1; будь-яке рухоме та нерухоме майно чи майнові права, що на праві власності належить ОСОБА_3

20 липня 2017 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано до суду клопотання про доручення письмових доказів у справі в частині забезпечення позову. У поданому клопотанні просив суд: накласти арешт та заборону вчиняти будь-які дії по відчуженню або обтяженню у будь-якій формі на майно відповідача, ОСОБА_3 а саме: 1/6 частину в двокімнатній квартирі загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1; на автомобіль НОМЕР_1; на будь-яке рухоме та нерухоме майно чи майнові права, що на праві власності належить ОСОБА_3

Частиною 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь вартість матеріальної шкоди (збитку) завданого транспортного засобу позивача у розмірі 334 772,09 гривень; суму витрат з евакуації транспортного засобу позивача з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 463,00 гривень; суму вартості проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу позивача в розмірі 1200,00 гривень; комісію за послуги банку на загальну суму 62 гривні; суму вартості проведення незалежного автотехнічного дослідження в розмірі 5000 гривень; витрати на правову допомогу на загальну суму 38201,20 гривень; моральну шкоду в розмірі 90000 гривень, а всього 469698 гривень 29 копійок.

Згідно ч.3 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заяви щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 152, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/6 частину двокімнатній квартирі загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1,що належить ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована: АДРЕСА_2).

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль НОМЕР_1,що належить ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована: АДРЕСА_2).

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, в тому числі, за правилами встановленими для виконання судових рішень відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Суддя: