Справа № 199/2703/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27.04.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Закритим товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем ОСОБА_1 10.07.2008 року був укладений кредитний договір №СL-313/005/2008 про надання кредиту в розмірі 15 737,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,75% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з договором факторингу від 07.11.2014 року та відповідно до ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за кредитним договором CL-313/005/2008 від 10.07.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки. У звязку з цим, станом на 01.04.2016 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам становить 5 262,47 доларів США, що в еквівалентні складає 147 609,73 грн., з яких заборгованість за кредитом - 5 262,47 доларів США, що еквівалентно 136 807,15 грн.; заборгованість по процентам - 415,57 доларів США, що еквівалентно 10 802,59 грн., а також нарахована пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сумі 213246,11 грн.

Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідач заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 360855,84 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору 5412,85 грн..

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду заперечення, в яких посилався на те, що позивачем не доведено видачу кредитних коштів відповідачу, із наданого позивачем розрахунку заборгованості взагалі неможливо встановити з якого часу відповідач не виконував свої зобовязання, чи виконував їх взагалі, якщо виконував, то коли і в якому розмірі. Даним розрахунком взагалі не обґрунтовано розмір основної заборгованості, не вказано за який період така заборгованість утворилась, з розрахунку не можна встановити за який період нараховані відсотки та розмір нарахування таких відсотків. Оцінюючи в сукупності позовні вимоги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, тому просив у позові відмовити.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, між Закритим товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 10.07.2008 року був укладений кредитний договір №СL-313/005/2008 про надання кредиту в розмірі 15 737,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,75% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з договором факторингу від 07.11.2014 року та відповідно до ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за кредитним договором CL-313/005/2008 від 10.07.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 58-60 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З наданих позивачем суду документів, суд не вбачає факту надання відповідачу кредитних коштів та розмір кредиту. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували заявлений позивачем розмір заборгованості, крім того, заявлений розмір пені теж жодним чином не підтверджено позивачем, тому суд вважає Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 77, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: