Справа № 305/2206/14-ц
Провадження по справі 2/305/9/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря- Орос С.Ю.

представника позивача Грицюк В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі Позивач) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №53 від 09.03.2006 року, укладеного між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Відповідачем, останній було надано кредит у сумі 19800 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом та неустойки і інших платежів, в сумі, на строк та на умовах, що передбачені Кредитним договором. 17.12.2012 року між ПАТ "АКПІБ" та ОСОБА_1 "Кредитні ініціативи" було укладено договір відступлення права вимоги за вказаним вище договором, за яким було відступлено право грошової вимоги за кредитом №53 від 09.03.2006 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи". Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу грошовий кредит у сумі 19800 доларів США, однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту, у результаті чого станом на 01.10.2014 року допустила заборгованість за кредитом на суму 21191,91 долара США, що станом на 01.10.2014 року за курсом НБУ складає 274545,82 гривні та заборгованість по відсотках 9226,40 долара США, що за офіційним курсом НБУ станом на ату розрахунку складало 119530,02 гривні. У зв'язку із систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору їй нараховано неустойку: пеню 2560,65 долара США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку складало 33173,78 гривні, однак оскільки нормами ЦК стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня, з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою, тому розмір пені за останні 12 місяців становить 1978,47 долара США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку складало 25631,51 гривні. У зв'язку з наведеним Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 зазначену заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні.

Представник ТзОВ «Кредитні ініціативи" - Грицюк В.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши представника Позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №53 від 09 березня 2006 року, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 19800 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 12% та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 08 березня 2026 року. У разі несвоєчасної сплати сум кредиту та відсотків за його користування, позичальник сплачує пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період розстрочення та нараховується щоденно (п.6.2.). За невиконання взятих на себе зобов'язань позичальник сплачує штраф у розмірі 15% річних від суми кредиту за кожний випадок невиконання (п.6.4). Позичальник несе відповідальність за погашення кредиту всім своїм майном, на яке, відповідно до законодавства, може бути звернено стягнення. Пунктом 6.7 договору передбачено, що строк позовної давності для вирішення будь-яких протиріч у судовому порядку, встановлюється тривалістю у 10 років.

Відповідно до зазначеного договору та графіку погашення кредиту кінцевий термін повернення мав бути вересень 2027 року.

Відповідач була ознайомлена з правилами та умовами договору, що підтверджується підписом ОСОБА_2 у зазначеному вище договорі і Графіку щомісячного погашення кредиту та процентів.

Крім того, між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 06 червня 2006 року був укладений Додатковий кредитний договір №1 від 06 червня 2006 року, яким внесли зміни до кредитного договору №53 від 09 березня 2006 року, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 29153 долари США, а виконання зобов'язання Позичальника за цим договором забезпечується іпотекою - житловим будинком, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_2, загальною площею 273,65 м.кв., житловою площею 110,42 м.кв., оціночною вартістю 315117 гривень. Інші умови договору залишилися незмінними.

Судом встановлено також, що 17 грудня 2012 року було укладено договір відступлення, відповідно до якого всі права вимоги до позичальників, що виникли на підставі кредитних договорів, які належали Публічному акціонерному товариству "Акціонерний промислово-інвестиційний банк" перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи". Договір укладений на строк в 20 років з дати його підписання, тобто з 17 грудня 2012 року. Згідно з витягом з Реєстру позичальників (Додаток №1) до Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було відступлено вимогу по кредитному договору №53 від.09.03.2006 року позивальника ОСОБА_2, де непогашена заборгованість становила 21191,91 долара США, сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів 4520 доларів США.

З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що Відповідач взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов вищевказаної угоди, не виконувала, внаслідок чого допустила заборгованість за кредитом. Станом на 01.10.2014 року допустила заборгованість за кредитом на суму 21191,91 долара США, що станом на 01.10.2014 року за курсом НБУ складає 274545,82 гривні та заборгованість по відсотках 9226,40 долара США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 119530,02 гривні, заборгованість по пені 2560,65 долара США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 33173,78 гривні, у тому числі заборгованість по пені за останній календарний рік становить 1978,47 долара США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку складає 25631,51 гривні.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.ст.526, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом достеменно встановлено, що Відповідачем були порушені умови кредитного договору, зокрема, нею прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, а отже, в даному випадку, відбулося невиконання зобов'язання Відповідачем.

Позивач 21.10.2014 року надіслав ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення кредиту та запропонував протягом тридцяти діб з дати отримання вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховану неустойку, однак така залишилася без відповіді, а кредитні кошти кредитору не повернуто.

Пунктом 2.3 кредитного договору №53 від 09.03.2006 року та статтею 1050 ЦК України передбачено дострокове повернення позики та сплати процентів, у разі прострочення повернення чергової частини кредиту. Судом встановлено, що сама подія прострочення настала, а отже Позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту в повному обсязі.

В ході розгляду справи представником Відповідача було заявлено клопотання про призначення у даній справі почеркознавчих експертиз, оскільки Відповідач заперечувала власноручного підписання кредитного договору та додатку до нього, які є предметом позову. За наслідками проведеної експертизи 03.06.2016 року було зроблено висновок про те, що підпис у договорі №3 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №53 від 09.03.2006 року був виконаний ОСОБА_2, а дослідити підпис у кредитному договорі №53 від 09.03.2006 року та у додатковому договорі №1 від 06.06.2006 року на заяві-анкеті позичальника на отримання кредиту, укладених між ПАТ АКПІБ» та ОСОБА_2 не вдалося можливим, у зв'язку з ненаданням у розпорядження експерта вільних зразків почерку ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Згідно із ч. 1 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Зміст кредитного договору зафіксовано в заяві позичальника, кредитному договорі №53 від 09.03.2006 року, додатковому договорі №1 від 06.06.2006 року, та додатковому договорі №3 від 02.03.2011 року, які підтверджують факт отримання кредиту та користування грошовими коштами ОСОБА_2

Отже, ОСОБА_2 є стороною договору про надання банківських послуг, оскільки у ньому від імені позичальника вчинено підпис.

Недійсність правочину у зв'язку з тим, що підпис в ньому вчинено за сторону іншою особою, законом прямо не встановлено, такий правочин є оспорюваним, він може бути визнаний недійсним при заявлені відповідного позову (ч. 3 ст. 215 ЦК України), але ОСОБА_2 такі вимоги заявлені не були.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 кредитний договір №53 від 09 березня 2006 року не оспорювала, а тому виходячи із вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст.79, 80 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 3654 гривні, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі з Відповідача на користь Позивача.

Згідно зі свідоцтвом про зміну прізвища серії НОМЕР_2 від 18 квітня 2013 року та повідомленням Рахівського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області №7700 від 03.11.2014 року ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2, у зв'язку з чим їй видано паспорт серії НОМЕР_3 від 23.04.2013 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57,58, 60, 88, 212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", м.Бровари, бульвар Незалежності, 14, Київської області, п.і.07400, заборгованість за кредитним договором від 09.03.2006 року №53 в сумі 419707,35 грн. (чотириста дев'ятнадцять тисяч сімсот сім гривень 35 копійок), а також 3654 грн. ( три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Е. Ємчук

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: В.Е.Ємчук