Справа № 204/6627/16-ц
Провадження № 2/204/239/17
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - орган опіки та піклування Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпрі ради, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н. та ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н. з матірю - ОСОБА_1 за адресою: вул.Петра Григоренка, 13-а/2, м.Дніпро.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 вересня 2004 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Пятихатського районного управління юстиції, Дніпропетровської області, актовий запис №87. Від шлюбу народились діти: син - ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н. та донька - ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н. Сімя позивача та відповідача фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Червонофлотська), буд.13а/2, а члени сімї були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2015р. по справі № 204/7547/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу позивач та діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися проживати у будинку батьків позивача. Зазначене домоволодіння, яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.П.Григоренка (Червонофлотська), 13а, кв.2 на підставі договору купівлі - продажу від 22 грудня 2006р. Чоловік забрав свої речі та пішов проживати окремо. Право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано на імя ОСОБА_6 у встановленому законом порядку. Відповідно до свідоцтва про народження серії IV №297519 від 22.06.1982р., яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Пятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що ОСОБА_6 є матірю позивача. Мешкаючи, з дітьми у будинку за адресою: м.Дніпро, вул.П.Григоренка (Червонофлотська) буд.13а, кв.2 позивач має намір зареєструватися та зареєструвати своїх дітей. 31.03.2016р. Красногвардійським РВ у м.Дніпропетровську ГУМС України в Дніпропетровській області знято позивача з реєстрації місця проживання, про що зроблено відповідну відмітку у паспорті позивача арк.11. Відповідно відмітки на талоні зняття з реєстрації місця проживання в Україні, 31.03.2016р. знято з місця реєстрації місця проживання ОСОБА_3, 14.01.2005р.н. та ОСОБА_4, 30.01.2010р.н. У подальшому, 10.08.2016р. позивач звернулась до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади ДАДП Дніпропетровської міської ради із заявами про реєстрацію місця проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але позивачу було відмовлено на підставі п.18 абз.11 Постанови №207 КМУ від 02.03.2016р. «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», оскільки відсутні згода батька. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати дозвіл на реєстрацію дітей за їх фактичним місцем проживання, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом про встановлення місця проживання дітей з матірю.

У судове засідання позивач не зявилась. Від позивача надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності.

Відповідач у судові засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача надійшла заява, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглядати за своєї відсутності.

Представник третьої особи-1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представники третіх осіб-2,3 у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності та винести рішення згідно з вимогами чинного законодавства.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №87, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.25).

Відповідач є батьком малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10) та доньки ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2015р. шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №87, було розірвано (а.с.11).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року стягнуто із ОСОБА_2, 12.05.1983р.н., проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, - аліменти на утримання його дітей: ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н. та ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н., які знаходяться на утриманні позивача, у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2015 року і до досягнення ними повноліття, на користь ОСОБА_1, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць (а.с12).

Після розірвання шлюбу позивач з дітьми - ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н. та ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н., залишилися проживати у будинку батьків позивача, за адресою: м.Дніпро, вул.П.Григоренка (Червонофлотська), 13а, кв.2, яке на підставі договору купівлі - продажу від 22 грудня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованого у реєстрі № 2-8116, належить ОСОБА_6 (а.с.16).

Право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано на імя ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2007р. (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про народження серії IV №297519 від 22.06.1982р, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Пятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_6 є матірю ОСОБА_1, яка двічі змінювала прізвище у звязку із укладанням шлюбу (а.с.23, 25, 26).

31 березня 2016 року Красногвардійським РВ у м.Дніпропетровську ГУМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 знято з реєстрації місця проживання, про що зроблено відповідну відмітку у паспорті (зворотна сторона а.с.35).

Відповідно до відмітки на талоні зняття з реєстрації місця проживання в Україні, 31.03.2016р. знято з місця реєстрації місця проживання ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н. та ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н. (а.с.15).

10 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади ДАДП Дніпропетровської міської ради із заявами про реєстрацію місця проживання дітей ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н. та ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н., але ОСОБА_1 було відмовлено на підставі п.18 абз. 11 Постанови №207 КМУ від 02.03.2016р. «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», оскільки відсутні згода батька (а.с.13,14).

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради надано висновок № 16/133 від 19.04.2017р., у якому зазначено про доцільність визначення місця проживання та реєстрацію малолітніх дітей ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н. та ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н., з матірю ОСОБА_1 за адресою: м.Дніпро, вул.П.Григоренка, 13а/2.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно із ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Крім того, згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги позивача, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави, суд доходить висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - орган опіки та піклування Чечелівської районної у м.Дніпропетровську ради, служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпрі ради, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визначення місця проживання дітей задовольнити повністю.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, 14 січня 2005р.н. та ОСОБА_4, 30 січня 2010р.н. з матірю - ОСОБА_1 за адресою: вул.Петра Григоренка, 13-а/2, м.Дніпро.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна)грн.20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Тітова