Номер провадження: 22-ц/785/4622/17
Головуючий у першій інстанції Ледньова Т.В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, треті особи - ОСОБА_3, Державна казначейська служба України, Публічне акціонерне товариство "Раффайзен Банк Аваль" про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року,-

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення грошових коштів і з врахуванням уточнень в обґрунтування позову посилався на те, що 26 серпня 2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги щодо реалізації автомобіля марки Audi, модель Q7, тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузова, рама) № НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області 25 травня 2007 року. Відповідно до протоколу проведених електронних торгів № 2246 його визнано переможцем. За зазначений товар (лот № 1045) - автомобіль Audi, Q7, сплатив на рахунок ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області 278 616 грн та 14 664 грн на рахунок ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Також позивач посилався на те,що 12 вересня 2014 року державним виконавцем складено протокол про проведені електронні торги, в якому вказано, що лот продано за 293 280 грн. та про те, що переможцем торгів став ОСОБА_2

Додатково позивач посилався на те, що 22 вересня 2014 року державним виконавцем складено акт про відсутність товару та боржника ОСОБА_3, яка відповідала за зберігання товару, про що йому було направлено лист 23 вересня 2014 року.

Посилаючись на те, що товар йому не переданий, що свідчить про порушення продавцем своїх обов'язків та порушення Закону України «Про захист прав споживачів», позивач остаточно просив суд позов задовольнити шляхом: розірвання договору купівлі - продажу у формі акту державного виконавця про проведені електронні торги від 12 вересня 2014 року щодо автомобіля Audi, Q7; стягнення з ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області на його користь грошових коштів у розмірі 278 616 грн, інфляційних витрат - 114 724 грн 78 коп., 3 % річних - 5 312 грн 79 коп.; стягнення з ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на його користь 14 664 грн; вирішення питання щодо стягнення на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 4 200 грн та вирішення питання щодо судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав уточнені позовні вимоги.

Представник відповідача - відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області Колечко Д.М. позовні вимоги не визнав.

Представник відповідача Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України Вожик Т.Г. позовні вимоги не визнала.

Представник третьої особи - ПАТ «Райффайзен банк Аваль» Данилюк І.О. позовні вимоги не визнав.

Рішення ухвалено у відсутності позивача ОСОБА_2,третьої особи ОСОБА_3 та представника третьої особи - Державної казначейської служби.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року позов задоволено.

Розірвано договір купівлі - продажу у формі акту державного виконавця про проведені електронні торги від 12 вересня 2014 року щодо придбання рухомого майна - автомобіля марки Аudi, модель Q7 тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузова, рама) № НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області 25 травня 2007 року.

Стягнуто з ВДВС Іллічівського МУЮ Одеської області на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 278 616 грн, інфляційні витрати в сумі 114 724 грн 78 коп. та 3% річних у розмірі 5 312 грн 79 коп.

Стягнуто з ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 14 664 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням колегії судів судової палати у цивільних справах Одеської області від 11 лютого 2016 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року - рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року скасовано.

Справу передано на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області у повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розподілу судових витрат з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з рішенням суду першої інстанції погодився та рішення суду в частині стягнення з ДП«Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 14664 грн. не оскаржено.

В судовому засіданні колегії суддів представник ВДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області,яке перейменоване на підставі наказу Міністерства юстиції України № 2269/5 від 25.07.2016 року на Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ,ОСОБА_10 уточнила обсяг апеляційного оскарження суду першої інстанції та пояснила, що рішення суду першої інстанції оскаржено лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області щодо стягнення 278 616 грн.

Колегія суддів,відповідно до ч.1 ст. 3030 ЦПК України , перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ВДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач оплатив придбаний товар - автомобіль Аudi, Q7, однак товар не отримав, в зв'язку з чим договір у формі акту державного виконавця про проведені електронні торги було розірвано та стягнуто з відповідачів на користь позивача сплачені за товар кошти.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 серпня 2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги щодо реалізації автомобіля марки Audi, модель Q7, тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузова, рама) № НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області 25 травня 2007 року.

За результатами проведених електронних торгів складено протокол № 2246, в якому переможцем зазначено позивача.

На підставі вказаного протоколу ОСОБА_2 сплатив за товар - автомобіль Audi, Q7 на рахунок ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області 278 616 грн та на рахунок ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 14 664 грн.

12 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області складено акт, в якому зазначено, що ОСОБА_2 є переможцем електронних торгів і придбав рухоме майно - вищезазначений автомобіль.

12 вересня 2014 року державний виконавець направив боржнику - ОСОБА_3 вимогу про зобов'язання останньої передати автомобіль, документи та ключі на автомобіль переможцю електронних торгів невідкладно.

22 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області складено акт, яким встановлено, що за адресами боржника - ОСОБА_3 не виявлено ні боржника, ні проданого автомобіля, який був переданий останній на зберігання відповідно до акту опису й арешту майна від 30 серпня 2013 року.

22 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області з заявою про передання йому придбаного автомобіля, на що 23 вересня 2014 року отримав відповідь, що автомобіль перебуває у боржника.

Згідно зі ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 ЦК України).

Частинами 1,2 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати; на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Як зазначено в ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області не є належним відповідачем не заслуговують на увагу , оскільки ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України є організатором електроних торгів та уповноважений відповідно до «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» ,затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16.04.2014 року ,який діяв на час проведення електронних торгів , на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції роз'яснень п.30 частини 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» ,оскільки позивачем позовних вимог про визнання електронних торгів недійсними не було заявлено та зазначені роз'яснення до правовідносин за якими виник спір між сторонами не застосовуються.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області не виконанні умови договору щодо передачі спірного автомобіля , оскільки матеріали справи не містять ,а відповідачем ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області ,всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані достатні , належні докази передачі позивачу спірного автомобіля.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції порядку розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Крім того, ч.2. ст. 84 ЦПК України визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

На підтвердження витрат на правову допомогу ,позивачем надані акти від 31.03.2015 року , 30.06.2015 року, 31.08.2015 року ,з яких представник ОСОБА_11 визначив участь у судовому засіданні Іллічівського міського суду 60 годин (т.1 а.с.105,106).

Зазначене не підтверджено матеріалами справи , колегія суддів приймає до уваги лише 22 години участі представника у наданні правової допомоги проте, з врахуванням того,що гранічний розмір компенсації на правову допомогу становить 487,20 грн.( 1218 грн. х 40 % ) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу та з врахуванням фактично сплаченої позивачем суми у розмірі 4200 грн. ,яку просив позивач стягнути з відповідача на його користь ,суд першої інстанції вірно стягнув з ВДВС Іллічівського МУЮ Одеської області , саме витрати на правову допомогу у розмірі 4200 грн.

Інших доводів ,які спростовують законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області не наведено.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України , апеляційна скарга відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова