АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/811/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В., Кошельника В.М.;

сторін:апелянта ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, дитячий будинок Хмельницької обласної ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначає, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її матір'ю є ОСОБА_3 Позивач вказує, що 9 жовтня 2015 року вона пішла з дому та написала заяву в якій просила влаштувати її до Дитячого будинку. Причиною цього стало те, що її мама та співмешканець вживають алкогольні напої, вихованням не займаються, ображають, вітчим наніс тілесні ушкодження, через що ОСОБА_1 перенесла хірургічне втручання. За час, який вона проживає у дитячому будинку мати не цікавиться її життям, не намагається налагодити з нею стосунків, матеріальної допомоги не надає.

У зв'язку з цим, позивач просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно ОСОБА_1

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Вважає, що рішення є необґрунтованим.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, оскільки позивач у 3 року була покинута нею та 5 місяців знаходилась у дитячому будинку.

Апелянт вказує, що ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав стосовно її молодшого брата.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду, що 4 рази перебувала на стаціонарному лікуванні, однак мати жодного разу її не провідала, матеріально не допомагала.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що за неналежне виконання батьківських обов'язків ОСОБА_3 вже була притягнути до адміністративної відповідальності, а для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у виді позбавлення його батьківських прав, підстави відсутні.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте, суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі не можна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Згідно ч.1 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3)

Неповнолітня ОСОБА_1 за її особистою заявою з 9 жовтня 2015 року була влаштована та перебуває в дитячому будинку Хмельницької обласної ради на державному утриманні (а. с. 4, 5). З часу влаштування дитини до вказаного закладу мати дівчинки до адміністрації установи з приводу її повернення не зверталася. Вказане підтверджується довідками Дитячого будинку Хмельницької обласної ради № 39 від 20 січня 2017 року, № 397 від 6 грудня 2016 року (а. с. 23, 24).

Відповідно до протоколу бесіди практичного психолога від 15 жовтня 2015 року проведеною з ОСОБА_1 вбачається, що остання захотіла проживати у дитячому будинку, через погане ставлення до себе з сторони вітчима та матері. Повідомила, що мати не приділяє їй належної уваги, купує їй вживаний одяг; остання потерпає від образ та побиття зі сторони матері та вітчима (а. с. 19).

Згідно представленої психологічної характеристики, яка складена практичним психологом дитячого будинку Хмельницької обласної ради 06 грудня 2016 року ОСОБА_1 перебуває у вказаному закладі більше року; успішно адаптувалася до нових умов проживання та навчання в ЗОШ. Має друзів серед дітей дитячого закладу та однокласників. У спілкуванні з дорослими та однолітками врівноважена, доброзичлива, емоційно стабільна. Після влаштування до закладу дзвонила до матері та намагалася спілкуватися з нею, проте згодом перестала підтримувати з нею контакт, оскільки мати звинувачує її у своїх проблемах. За час перебування позивача у дитячому будинку, мати жодного разу не звернулася до практичного психолога з метою налагодження відносин з донькою та повернення її до сім'ї (а. с. 22).

Згідно довідки № 149 від 16 грудня 2016 року спеціалізованої ЗОШ І-ІІІ ступенів № 27 ім. Дмитра Іваха м. Хмельницького встановлено, що мати учениці 9-го класу ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ніколи не цікавилася життям та навчанням дочки у школі (жодного разу не навідувала навчальний заклад: не була на батьківських зборах, не спілкувалася з вчителями-предметниками, практичним психологом) (а. с. 20).

Відповідно до представленого акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 21 квітня 2015 року встановлено, що зі слів дитини 04 квітня 2015 року вітчим вдарив її у ніс; мати заперечувала вказаний факт. Слідів фізичного насилля у дитини виявлено не було. За результатами обстеження було прийнято рішення повідомити про встановлені факти правоохоронні органи (а. с. 27-29).

Згідно відповіді Хмельницького МВ Управління МВС України в Хмельницькій обрості №21078/с від 28 вересня 2015 року встановлено, що кримінальне провадження № 0002141 від 24 квітня 2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України по факту заподіяння ОСОБА_1 в приміщенні будинку АДРЕСА_1 закрито 27 квітня 2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення) (а. с. 33).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2015 року ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Вказаною постановою вона була визнана винуватою у неналежному виконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_1, внаслідок чого остання 9 жовтня 2015 року не повернулася до дому, а звернулася до дитячого будинку, оскільки її матір зловживає спиртними напоями, принижує та не займається вихованням (а. с. 36).

Відповідно до представленої характеристики, яка складена ДОП СП ПЗВП ХВП ШУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо; алкогольними напоями не зловживає, наркотичних речовин не вживає; громадський порядок не порушує, сварки з сусідами не вчиняє. На адресу дільничного офіцера поліції скарг та заяв від сусідів на її спосіб життя не надходило (а. с. 25).

Також встановлено, що з 30 серпня 2016 року ОСОБА_3 працює в ТОВ «Торговий дім «Хмельницькхліб» на посаді машиніста ТОМ (а. с. 39).

Відповідно до представленої характеристики з ЗОШ №18 м. Хмельницького на ученицю 7-Б класу ОСОБА_1, встановлено, що остання протягом часу навчання зарекомендувала себе здібною та відповідальною ученицею; до навчання ставиться сумлінно. ЇЇ мати на загальні батьківські збори не приходить, проте відвідує школу під час навчального процесу, цікавиться навчанням та поведінкою доньки (а. с. 32).

В судовому засіданні Апеляційного суду відповідач не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав і що неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 01-34-2304/16 від 8 грудня 2016 року було визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Приймаючи вказане рішення орган опіки та піклування виходив з того, що ОСОБА_1 з 9 жовтня 2015 року перебуває у дитячому будинку Хмельницької обласної Ради. За весь час перебування дитини у цьому закладі мати всього декілька разів навідувалася до неї, проте заходів щодо її повернення не вживала. Стосунки у дитини з матір'ю напружені; ОСОБА_3 притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП; успіхами доньки у навчанні не цікавиться (а. с. 17-18).

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Колегія суддів погоджується з наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини.

У зв'язку з свідомим нехтуванням відповідачем своїх батьківських обов'язків, колегія суддів дійшла висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

За таких обставин,ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1344 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський

Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя: /підпис/ Т.О. Янчук

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Колієв С.А. Категорія:48, 52

Доповідач: Купельський А.В.