Справа №150/423/17
Провадження по справі №2/150/182/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на земельний пай в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом.

Сторони в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представник позивача - адвокат Середюк В.В., який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 20.07.2017 року, вимоги довірителя ОСОБА_1 підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач - виконком Борівської сільської ради Чернівецького району, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, ґрунтуючись на наступних підставах.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік позивача ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 року виконком Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницькій області (а.с. 8).

Той факт, що позивач перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданим 14.02.1997 року, згідно якого шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено 14.02.1997 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №2 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки НОМЕР_5 площею 2,2130 га., кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 03.07.2008 року, виданого на ім'я ОСОБА_3 (а. с. 11).

Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 являється його дружина ОСОБА_1 (позивач по справі), про що свідчить заповіт, складений 13.05.2009 року, належним чином посвідчений, який не змінено і не відмінено (а.с. 9).

Являючись єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, нею було взято все майно спадкодавця, що стверджується поданою нею заявою №309 від 05.12.2016 року (а.с. 12), витягом №21031132 від 12.08.2009 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі реєстрації заповіту, наданим Вінницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи №46260907 від 22.12.2016 року, наданим приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області Суперсоном О.П. (а.с. 13).

Однак, ОСОБА_1 не має можливості належним чином оформити спадкові права на вище вказану земельну ділянку, у зв'язку із тим, що оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку, яка є об'єктом спадкування, виданий на ім'я ОСОБА_3, втрачено, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області Суперсона О.П. від 27.06.2017 року, №124-02-31 (а.с. 17).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

На підставі вище наведеного, суд з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 прийшов до висновку про задоволення її позовних вимог.

На підставі ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 209 ч.3, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволит в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, право власності на земельну ділянку НОМЕР_5 площею 2,2130 га., кадастровий номер НОМЕР_3 га, яка розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Л.П. Цимбалюк