БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1043/17
Провадження № 2/497/654/17
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

"20" липня 2017 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності на частину житлового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

19.07.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2, Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності на частки житлового будинку, проте відкриттю провадження у справі перешкоджають недоліки, оскільки позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п.6ч.2ст.119 ЦПК України, позовна заява має містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; а п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру і вказується позивачем, є обов'язковим реквізитом позовної заяви, що подається до суду.

Ціна позову визначається в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна. За п.2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України зазначено, що якщо позивачем зазначено в заяві ціну позову, але не зазначено вартості майна, щодо якого заявлено вимоги про визнання права власності, та/або не додано доказів в обгрунтування цієї вартості, то позовна заява підлягає поверненню на підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК України. Також, якщо в позовній заяві відсутнє посилання на будь-які докази, які б давали змогу визначити вартість нерухомого майна, про визнання права власності на які подано позов у відкритті провадженні має бути відмовлено.

За відсутності даних щодо вартості спірного майна, неможливо встановити правильність визначення позивачем ціни позову.

Ціна позову це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку і має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

У статті 80 ЦПК України сформульовано правила визначення ціни позову. Так, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у певній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. Як доказ вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі- продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, тощо.

Ціну позову визначає позивач у позовній заяві. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, якщо з урахуванням існуючих ринкових цін суд може обгрунтовано припускати, що дійсна вартість майна є істотно вищою. Очевидність заниження ціни позову полягає саме в істотній різниці заявленої і дійсної (ринкової) вартості спірного майна. Якщо різниця не є істотною, суд не матиме підстав для обгрунтування неправильності визначення ціни позову. Очевидність заниження ціни позову не потребує окремого обгрунтування судом цієї обставини з посиланням на докази.

Оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Отже, подаючи позов про визнання права власності, ставку судового збору необхідно обраховувати за позов майнового характеру, виходячи із ринкової вартості майна, відносно якого й предявляється позов.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати за ним 12/25 часток житлового будинку, однак до позовної заяви не додає оціночну вартість нерухомого майна станом на теперішній час, яка визначається ринковою вартістю нерухомості на момент звернення до суду. До позову не додано доказів вартості майна - наприклад, експертної оцінки майна, та у позові не вбачається наміру позивача звернутися з клопотанням до суду про призначення відповідної експертизи. Тому не має можливості встановити ціну позову та відповідно розмір судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні до суду з вищевказаним позовом, а також немає змоги визначити наміри позивача щодо встановлення дійсної вартості майна протягом судового розгляду позову.

Відсутні в позові й посилання на докази, що підтверджують важливу обставину - вартість майна, або наявність підстав для звільнення від доказування.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до вимог ст.6 ЗУ "Про судовий збір", її частини 2, "в разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Оскільки з матеріалів, наданих суду вбачається, що позивачем не визначено ринкову ціну позову станом на теперішній час, потрібно надати йому час для визначення справжньої ціни позову, або для визначення юридичної позиції, оскільки суд не наділений єкспертними знаннями щодо визначення вартості нерухомості, потрібно мати думку позивача щодо його згоди на визначення судом вартості майна, або на відкриття провадження з метою подальшого призначення експертної оцінки ринкової вартості майна станом на теперішній час.

Відповідно до ч.1ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може первищувати п'яти днів з дня отримання ним такої ухвали.

Усуненням недоліків є надання суду відповідних доказів або заяв, пояснень щодо неможливості надання такого доказу з посиланням на поважність причини неможливості надання доказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих перешкод для відкриття провадження до усунення зазначеного недоліку, який може виправити позивач шляхом виправлення виявленого суддею недоліка - шляхом надання доказу або посилання на доказ, що встановлює дійсну вартість позову для сплати судового збору в належному розмірі; також потрібно роз'яснити позивачу наслідки неусунення недоліків у встановлений строк.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 119, 120,121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності на частки житлового будинку залишити без руху.

Роз'яснити позивачу, що протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали, він має усунути недоліки, вказані судом - представити суду оціночну вартість нерухомого майна, або заяву з посиланням про неможливість надання такого доказу з посиланням на поважні причини; в разі неусунення у встановлений строк недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява, згідно вимог законодавства, буде вважатись неподаною і повернута позивачу з усіма додатками до неї; повернення заяви не перешкоджатиме зверненню до суду повторно в разі усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Кравцова