Номер провадження: 22-ц/785/5301/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Громіка Р.Д.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 14 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

13 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про виселення.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 14 квітня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Іллічівського міського суду Одеської області для розгляду по суті позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції відповідач по справі ОСОБА_4 не зявився, але про розгляд справи він сповіщався належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ним надано не було, тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка належно сповіщеного відповідача в суд апеляційної не перешкоджає розглядові справи та його доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення на неї, перевіривши матеріали цивільної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Винятком із загального правила є випадки виключної підсудності, передбачені ст.114 ЦПК України. Виключна підсудність це підсудність, яка передбачає вичерпний перелік цивільних справ, які з урахуванням їх природи предявляються до певного, передбаченого законом суду. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної, альтернативної та договірної підсудності.

Відповідно до п.п.41-42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст.114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна ( ст.ст. 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення користування ним).

Таким чином, враховуючи наведені норми, слід дійти висновку що на позови про виселення, як на такі, що виникають із приводу нерухомого майна, поширюються правила виключної підсудності і вони пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Із матеріалів справи, вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про виселення із житлового будинку №103 по вул.Тульська у м.Одесі.

Вказане домоволодіння територіально відноситься до Київського району м.Одеси, а відтак спір повинен розглядатися Київським районним судом м.Одеси за правилами виключної підсудності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо розгляду справи за місцем реєстрації відповідача, а саме у м. Чорноморськ Одеської області, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки між сторонами виник спір з приводу виселення з нерухомого майна, розташованого у Київському районні м.Одеси.

На підставі наведеного колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 14 квітня 2017 року року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч.1 п. 1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 14 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_5

ОСОБА_2