Справа № 541/1863/17
Провадження №2/541/968/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві посилалася на те, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоч має нормальний стан здоровя, є працездатним, інших утриманців не має. В звязку з цим позивач просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с.23).

У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що сторони, згідно з свідоцтвом про народження (а.с.4), мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою голови будинкового комітету (а.с.5). Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоч відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України зобовязаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним та має задовільний стан здоровя.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року, внесені зміни до ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до перехідних положень цього Закону він набирає чинності через місяць з дня його опублікування, Закон опубліковано 08.06.2017 року в газеті «Голос України» № 102, тобто він набрав чинності 08.07.2017 року.

Тому при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд керується нормою ч. 2 ст. 182 СК України, та вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у зазначеній позивачем та визнаній відповідачем частці, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме внесеним до ч.2 ст.182 СК України змінам, що зазначені вище.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 213-215, 218, 294 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 184 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2017 рокудо досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4