Справа № 727/3607/17
Провадження № 2/727/1074/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1 з участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», де третіми особами без самостійних вимог на предмет спору виступають Чернівецький міський голова, Чернівецька міська рада, Управління охорони здоровя Чернівецької міської ради, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» (далі КМУ «Міська стоматологічна поліклініка»), посилаючись на те, що розпорядженням Чернівецького міського голови від 26.07.2016 року № 10-14 його було звільнено з посад головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка», та директора МТМО «Стоматологія» з 26.07.2016 року,згідно пункту 9 статті 36 КЗпП України. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.12.2016 року вказане розпорядження скасовано, поновлено його на роботі та стягнуто з міського бюджету Чернівецької міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 28.03.2017 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.12.2016 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з міського бюджету Чернівецької міської ради, так як виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу має здійснюватися КМУ «Міська стоматологічна поліклініка», а в частині поновлення на роботі, рішення залишено без змін. А тому вважає, з відповідача належить стягнути загальний розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 73 540,40 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала подані позовні вимоги, просила стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 26.07.2016 року по 04.01.2017 року, в розмірі 73540,40 грн. Вказала також, що відповідно до трудового контракту від 01.04.2015 року, укладеного між Чернівецьким міським головою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, заробітна плата складається з посадового окладу - 4904,47грн.; надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 50% до посадового окладу 2452,24грн.; -премії відповідно до підпункту «в» пункту 3.3 Трудового контракту в розмірі 33,3% нарахованої заробітної плати до посадового окладу щомісячно 2449,78 грн; -надбавки за вислугу років в розмірі 30% - 1471,34 грн.; -доплати за почесне звання «Заслужений лікар України» - 20% - 980,89 грн.; -доплати за науковий ступінь «Кандидат медичних наук» - 735,67 грн.

Представник відповідача визнав частково позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_3 з 26.07.2016 року по 04.01.2017 року не працював, а тому йому немає нараховуватись 33,3 % премії відповідно до нарахованої заробітної плати. В іншій частині позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Чернівецький міський голова ОСОБА_4 та його представники в судове засідання без поважних причин не зявились, хоча належним чином були неодноразово повідомлені про час та місце розгляду справи, письмові заперечення на предмет спору з підтверджуючими доказами, в разі наявності таких не подали, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Представник третьої особи без самостійних вимог Чернівецької міської ради в судове засідання без поважних причин не зявився, хоча належним чином був неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи, свої письмові заперечення на предмет спору, в разі наявності таких, не подав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Представник третьої особи без самостійних вимог управління охорони здоровя Чернівецької міської ради в судове засідання без поважних причин не зявився, хоча належним чином був неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи, письмові заперечення на предмет спору, в разі наявності таких, не подали, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.04.2015 року між Чернівецьким міським головою ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_3 укладено трудовий контракт (строковий трудовий договір) на виконання обовязків головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» та директора міського територіального медичного обєднання « Стоматологія» на період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року.

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 26.07.2016 року № 1014-к «Про звільнення ОСОБА_3» звільнено ОСОБА_3 з посади головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» з 26.07.2016 року. Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 грудня 2016 року було задоволено позовні вимоги позивача щодо незаконності звільнення його з роботи, судом було поновлено його на роботі та стягнуто з міського бюджету Чернівецької міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Розпорядженням заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради № 05-к від 04.01.2017 року ОСОБА_3 поновлено на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» з 26.07.2016 року.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 28.03.2017 року скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27.12.2016 року в частині стягнення на користь позивача ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з міського бюджету Чернівецької міської ради, відповідно до рішення апеляційного суду виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу має здійснюватися КМУ «Міська стоматологічна поліклініка». Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що головним розпорядником коштів є управління охорони здоровя Чернівецької міської ради, а міське територіальне медичне обєднання «Стоматологія» є розпорядником нижчого рівня (другого рівня відповідно до мережі), до складу якого входить КМУ « Міська стоматологічна поліклініка» та централізована бухгалтерія.

Статтею 97 Бюджетного Кодексу України фінансування охорони здоровя здійснюється за рахунок медичної субвенції. Медична субвенція спрямовується на видатки місцевих бюджетів, передбачені у п. 3 ч.1 ст. 89 та п. 3 ч.1 ст.90 цього Кодексу, для оплати поточних видатків, крім видатків на оплату комунальних послуг та енергоносіїв. Для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. (п 1 ст.22 Бюджетного Кодексу України).

Згідно ч.2 ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором (частина 4 статті 97 КЗпП України).

Судом також встановлено, що відповідно до пункту 3.3 трудового контракту від 01.04.2015 року укладеного між роботодавцем та позивачем, за виконання обовязків, передбачених цим трудовим контрактом, головному лікарю, директору нараховується заробітна плата за рахунок міського бюджету в межах фонду оплати праці, і її складові частини з 01.01.2016 року становлять 12 994,39 грн., а саме : -посадовий оклад - 4904,47грн.;-надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 50% до посадового окладу 2452,24грн.; -премія відповідно до підпункту «в» пункту 3.3 Трудового контракту в розмірі 33,3% нарахованої заробітної плати до посадового окладу щомісячно 2449,78 грн; -надбавки за вислугу років в розмірі 30% - 1471,34 грн.; - доплата за почесне звання «Заслужений лікар України» - 20% - 980,89 грн.; - доплата за науковий ступінь «Кандидат медичних наук» - 735,67 грн.

Після поновлення позивача ОСОБА_3 на посаду головного лікаря та визнання його звільнення незаконним, йому належить виплатити невиплачену йому заробітну плату за час вимушеного прогулу з 26.07.2016 року по 04.01.2017 року, виходячи із умов трудового контракту, який не змінений та не скасований, та вимог законодавства, тим самим спростовуються доводи відповідача про те, що преміальні в розмірі 33,3 % від нарахованої заробітної плати не виплачуються працівнику який не працював.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. В структуру заробітної пали входить основна заробітна плата як винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки), зокрема, посадових окладів для службовців, додаткова заробітна плата, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Також в структуру заробітної плати входять і інші заохочувальні та компенсаційні виплати (винагороди за підсумками роботи за рік, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми ( ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Відповідно вказаних вимог закону, структуру заробітної плати позивача складають виплати, передбачені пунктом 3.3 трудового контракту, тобто це обовязкові нарахування на заробітну плату, яка повинна виплачуватися по місцю роботи головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка», а у звязку з незаконним звільненням з роботи з 27.07.2016 року по день видачі Чернівецьким міським головою розпорядження про поновлення на роботі, а саме по 04.01.2017 року позивач ОСОБА_3 перебував у вимушеному прогулі.

Згідно ч. 3 п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв»язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на число календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі(календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством,- на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Така ж правова позиція була висловлена в постановах Верховного Суду України від 23 січня 2011 року (справа № 6-87цс11), 16 грудня 2015 року (справа № 6-648цс15).

Відповідно до ч. 4 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, працівникам бюджетних установ заробітна плата нараховується виходячи із посадового окладу з урахуванням постійних доплат і надбавок того місяця, в якому відбулася подія.

Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В травні та червні 2016 року кількість робочих днів згідно обліку робочого часу при пятиденному робочому тижні складає відповідно 21 день. Заробітна плата за два місяці перед звільненням з роботи позивача, відповідно до довідки КМУ складає 25 988,78грн. (12 988,78 грн. х 2), а тому одноденна заробітна плата складає 618,78грн., із розрахунку 25 988,78грн. : 42 дні. За час вимушеного прогулу, за період з 27.07.2016 року по 04.01.2017 року, кількість робочих днів вимушеного прогулу складає 113 робочих днів, а тому розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 69 922,14грн.

Також судом встановлено, що відповідно до пункту 2.4 Трудового контракту ОСОБА_3 працював лікарем-стоматологом-ортопедом в ортопедичному відділенні в межах робочого часу. Місячний розмір заробітної плати складав 672,50 грн., а одноденна заробітна плата складала 32,02 грн. Виходячи із цього, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 113 днів, складає 3 618,26грн.

Відповідно до ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Тобто судове рішення повинно бути постановлено у відповідності із нормами матеріального права. Це означає, що суд повинен вибрати закон, який підлягає застосуванню у даному конкретному випадку, при цьому суд повинен правильно витлумачити норму закону, яка регулює спірні правовідносини між сторонами процесу.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на повно і всебічно зясованих обставинах справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені на судовому засіданні. Суд повинен правильно встановити всі обставини, які мають значення для справи, а його висновки повинні відповідати цим обставинам.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно виходити з середньоденної заробітної плати, а виходячи з цього, загальний розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу складає 73 540,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.ст.233,235 КЗпП Українист.ст.10,60,88,174 ч. 4, 209,212 - 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», де третіми особами без самостійних вимог на предмет спору виступають Чернівецький міський голова, Чернівецька міська рада, Управління охорони здоровя Чернівецької міської ради, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Стягнути з Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 липня 2016 року по 04 січня 2017 року в розмірі 73540,40 (сімдесят три тисячі пятсот сорок) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: