Справа № 752/9726/17
Провадження по справі № 2-н/752/392/17
У Х В А Л А

17.07.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В., ознайомившись з матеріалами заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1,

встановив:

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відносно ОСОБА_1

Як видно зі змісту заяви та доданих до неї додатків, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1, що надавалася останнім за адресою - АДРЕСА_1 на підтвердження заявлених вимог до заяви додано розрахунок заборгованості.

Проте, відповідно до рекомендацій, що містяться в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення і радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Між тим, звертаючись в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу, відносно ОСОБА_1 не додано до заяви відповідних договорів про надання послуг за зазначений період або ж інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Крім того, 29.06.2017 року дійшли письмові заперечення від ОСОБА_1, згідно яких В травні 2016 р. були проведені загальні збори власників квартир будинку, де дізналися, що закон «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» дає нам час до 1.07.2016 р. для того, щоб визначитись з формою управління будинком, але, всупереч цьому закону, Голосіївська РДА вже призначила нам балансоутримувача (управителя) в особі згаданого КП, зневажаючи нашим правом як власників. Керівник ОСББ в своїх поясненнях запевнив, що він непричетний до такого призначення, йому про це не повідомляли і жодних договорів на управління будинком він не підписував. На цих зборах було прийняте рішення про зміну форми управління будинком, а саме - утримувати його самостійно, одночасно звернувшись до згаданого КП з вимогою по формальній передачі житлового комплексу на наш баланс (в управління). Постанова КМ України за №301 від 16.04.2016 р. встановлює термін для цього 2 місяці і сподівались, що згадане КП передасть житловий комплекс на наш баланс відповідно до законодавства. В вересні 2016р. були ще одні загальні збори, де констатували, що в законний термін передача в управління не відбудеться через саботаж КП, а обслуговувати будинок, хоча б деякий час, на строгій договірній основі КП відмовляється, жодних пропозицій на укладання договорів ані для ОСББ в цілому, ані для власників житлових приміщень не надає. В цій ситуації збори власників прийняли рішення утримувати будинок самотужки, залучаючи до виконання деяких робіт виконавців на договорній основі і збираючи для того кошти за тарифом, встановленим на тих же зборах. Таким чином, починаючи з серпня 2016р. і по теперішній час оплата за утримання будинку проводилась на рахунок ОСББ; платіжки заявника не сплачувались як через відсутність жодних договорних зобов'язань.

Наразі з поданої заяви КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» про видачу судового наказу і поданих документів вбачається спір про право, що за правилами п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому у прийнятті заяви про видачу судового наказу з приводу заявлених вимог необхідно відмовити.

На виконання вимог ч. 4 ст. 100 ЦПК України про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно постановити ухвалу.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до правил ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96,100,101 ЦПК України, -

ухвалив:

відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя