Справа № 481/897/16-ц
Провадж.№ 2/481/96/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

10.07.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміній Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

Позивач ПАТ КБ «ПиватБанк» звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до укладеного із ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору б/н від 13.03.2012 р. отримав кредит у розмірі 12000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у звязку із чим станом на 01.06.2016 р. виникла заборгованість у сумі 27964 грн. 32 коп., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 1378 грн.

У судові засідання представник відповідача не зявлявся, направляючи при цьому заяви про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у дане судове засідання не зявився. У судовому засіданні яке відбулося 06.03.2017 року відповідач вимоги не визнав повністю. При цьому, відповідач пояснив, що дійсно у Новобузькому відділенні банку разом із зарплатною отримала також і кредитну картку, якою практично не користувався. У анкеті-заяві він розписувалась за отримання зарплатної картки. Банк його із умовами та правилами кредитування ані усно, ані письмово не ознайомлював. Зазначеної суми (12000,00грн.) він із кредитної картки не знімав. Пін-код та інші відомості що стосуються використання кредитної картки, нікому не розголошував. Будь-яких підтверджень про зняття коштів йому не надходило. Після того, як дізнався про зникнення коштів із належної йому кредитної картки відразу ж звернулась до відділення Банку. Співробітники служби безпеки порадили звернутись із заявою до міліції, що віна у подальшому і зробив.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК України,проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини, вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2012 року ОСОБА_1 підписав анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (далі Умови та Правила) з приводу оформлення на своє ім'я заробітної картки. У розділі визначення бажаного кредитного ліміту по платіжній картці «Універсальна» GOLD розмір кредитного ліміту у гривні не зазначено. Друкованим текстом анкети-заяви передбачено наступне - «Я згоден (-на) з тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився(-лась) і згодний (-на) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанка www.privatbank.ua. Я зобовязуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанка www.privatbank.ua».

Номер виданої кредитної картки та з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, тарифами ознайомлений відповідач та дав згоду у анкеті-заяви не зазначено.

До позову банком долучені витяг з Умов та Правил, без зазначення коли та ким затверджених, які відповідачем не підписані.

Додана банком довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідачем не підписана.

Згідно представлених банком розрахунків у 08.06.2015 року з кредитної картки 835665 було знято 11733 грн. 14 коп.

Відповідач ОСОБА_1 того ж дня 08.06.2015 р. звернувся до Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області із письмовою заявою із проханням провести перевірку за фактом зникнення грошових коштів із його кредитної картки у сумі 11800 грн.

09.06.2015 р. було внесено відомості в ЄРДР за зазначеним фактом. Правова кваліфікація ст. 190 ч. 1 КК України. Кримінальне провадження №0000451. На даний час досудове слідство по зазначеному кримінальному провадженню триває. (а.с. 64-65,69).

Відповідно до п. 14.12. ст. 14 Закону України від 05.04.2001, № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі Закон) користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно п. п. 14.14., 14.16., ст. 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов'язаний відобразити дату та час повідомлення.

Відповідно до п.п. 5, 6, 7, 9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затв. Постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705 (далі Положення) користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Згідно п. 1.1.2.1.12 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» - клієнт зобов'язаний вживати заходів по запобіганню втрати (крадіжки) Карт, стікера PayPass, ПІНу (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну полосу, або їх незаконного використання.

Пунктом 1.1.2.1.13 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов'язаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, стікера PayPass, ПІНу, сім-карти мобільного телефону або отримання відомостей про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних подій необхідно звернутися у відділення Банку або зателефонувати за вказаними номерами.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можливо дійти висновку про вину користувача як підставу цивільно-правової відповідальності.

Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, та він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Окрім того, матеріалами справи не доведено про домовленість сторонами щодо встановлення відповідачу кредитного ліміту в розмірі 12000 грн. на платіжну картку, про розмір сплати процентів за користування кредитом, строки та умови його погашення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054, ст. 1055, ч. 2 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Підстави позовних вимог є порушення відповідачем умов кредитного договору, який складається з анкети-заяви, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду та Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до статей 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Представленими банком доказами засвідчено, що відповідач заповнював анкету - заяву з приводу відкриття йому карткового рахунку для виплати заробітної плати, у якій своїм підписом засвідчив друкований текст, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами, а також тарифи складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким та його умовами він ознайомлений і дає згоду.

Проте, з якими саме затвердженими Умовами та Правилами ознайомлено відповідача і він згоден в анкеті-заяві не зазначено, а тому ствердження банку про те, що Умови та Правила надання банківських послуг, є умовами надання відповідачу кредиту, вказані у анкеті-заяві ґрунтується на припущеннях і тому не може бути покладено в основу доказування підстав вимог позову, оскільки не спростовує заперечення відповідача з приводу його ознайомлення з умовами надання банківських послуг у зв'язку із зверненням до банку для відкриттям банківського карткового рахунку для виплати заробітної плати.

Ніякого посилання про узгодження сторонами умов кредитного договору, а саме суми кредитного ліміту, умов його отримання, розміру процентів за користування кредитом підписана анкета-заява не містить.

Відсутні підстави для визнання належним доказом про узгодження сторонами тарифів, про що йдеться мова у антені-заяві, бо представлену банком довідку про умови кредитування з використанням кредитки, яка містить характеристику та визначення застосованих в ній значень, яка підписана головою правління банку, відповідач не підписувала.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що через не укладання сторонами по справі кредитного договору у передбачених законом порядку та формі, між ними не виникли кредитні правовідносини, а факти визнання отримання відповідачем кредитної банківської картки, засвідчення підписом у анкеті - заяві про складання договору про надання банківських послуг не може бути визнано належними та допустимими доказами про укладення сторонами кредитного договору.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-16цс15.

Незважаючи на те, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в затверджених Умовах та Правилах та у довідці про умови кредитування з використанням кредитки, ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору - це відсутність у сторони, що приєднується можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд,

Вирішив :

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя