Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/624/17
Провадження № 2/644/1110/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Глібко О.В., при секретарі Семеренко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації, про визначення порядку спілкування з онуками,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила суд визначити спосіб її участі у вихованні дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та надати їй - бабусі, можливість бачитися з онуками і забирати дітей до себе додому кожної суботи з 15.00 години і до неділі 17.00 години, на святкові дні та дні народження дітей порівну, тобто один день у матері, другий день у бабусі, дозволити дітям проводити у бабусі тиждень на місяць влітку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що відповідачка по справі - мати дітей не дозволяє їй вільно спілкуватись з дітьми та позбавляє можливості приймати участь у вихованні дітей.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала. В судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно. Повідомила, що на даний час проходить службу в лавах української армії за контрактом, та прибути в засідання не зможе. Просила розглядати справу за її відсутності. Надала суду письмові заперечення в яких посилалася на те, що раніше батько дітей та його брат, що проживає разом з ним, зловживали наркотичними засобами. В звязку із чим життя з батьком дітей не склалося, вони розлучилися. Крім того вказала на те, що станом на час розгляду справи батько, незважаючи на наявність рішення суду про встановлення часів участі у спілкуванні з дітьми, майже, весь свій вільний час проводить з ними. При цьому, з позивачкою по справі ОСОБА_1 у відповідачки склалися недобрі стосунки, між ними вникали сварки, і остання, навіть викликала працівників поліції. Такі стосунки негативно вплинули на психічний стан дітей. Також, позивачка вказала, що бабуся ОСОБА_1 жодним чином з часу, як відповідачка стала проживати окремо від свого чоловіка, не відвідувала дітей, і навіть, не намагалася знайти можливість для спілкування з онуками. В звязку із чим просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідачки ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що ОСОБА_1 з часу звернення до суду із позовом лише один раз відвідувала дітей. Вказала, що жодних перешкод у спілкуванні з дітьми ні вона, ні її донька для позивачки не створюють. Просила в задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, долучили до справи письмовий висновок від 02.06.2017 року №338 і акт обстеження житлово-побутових умов житла від 19.06.2017 року та просили суд врахувати дані документи при прийнятті рішення у справі (а.с.104, 125).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у шлюб із 05.08.2011 року, від якого мають дітей ОСОБА_3, 03.05.2012 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.10.2016 року їх шлюб було розірвано, а діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися проживати разом із матірю ОСОБА_2

Також, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 до розірвання шлюбу, разом з дітьми проживала за адресою мешкання ОСОБА_1, а на час розгляду справи, проживає у своєї матері в с. Іванівка, Чугуївського району, Харківської області, вул. Миру б. 42 де діти мають всі необхідні умови, що підтверджено актом обстеження побутових умов житла від 19.06.2017 року (а.с.125).

Статтею 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства стаття 7 СК України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх з відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Щодо вимоги позивача про визначення порядку її участі у вихованні дитини, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом також встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2016 року батьку дітей ОСОБА_6 встановлено порядок участі у вихованні дітей, а саме, визначено такий спосіб участі: перша та третя субота та друга та четверта неділя місяця з 09-00 години до 18-00 години у присутності матері дітей ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник відповідачки пояснила, що батько дітей постійно спілкується з дітьми та проживає разом із ними у вільний від робочих днів часи. Також пояснила, що фактично для бабусі ОСОБА_1 вони не створюють перешкод у спілкуванні з дітьми, однак остання самостійно усунулася від побачень з ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Також встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Радгоспне, вул. Шкільна, б. 26, кв.10. Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 26.12.2016 року квартира утримується у належному стані. Також встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду листоноші пересувного відділення Центру поштового звязку №7 Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта», має стабільний дохід, за місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психоневрологічному обліку не перебуває. Вищевикладене підтверджується відповідними характеристиками та медичними довідками виданими на імя ОСОБА_1 (а.с. 105, 106, 107, 108).

При цьому суд критично ставиться до посилання відповідачки в своїх запереченнях на ту обставину, що ОСОБА_1 негативно впливає на її дітей, т.я. в присутності останніх вчиняла сварки та побила декілька раз ОСОБА_2 Дійсно суду надано висновок начальника Орджонікідзевського ГУНП в Харківській області від 14.03.2016 року щодо сварки, яка сталася 10.03.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за висновками перевірки подальший розгляд матеріалу припинено. До кримінальної відповідальності ОСОБА_1 не притягалася, що підтверджено також довідкою МВС України (а.с.129).

Також, суду надано висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 339 від 02.06.2017р. (далі Управління) де зазначено, що Управління, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши час: перша та третя субота та неділя місяця з 10-00 до 18.00 години.

З урахуванням всіх вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про можливість частково погодитись з висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради виходячи із наступного. Т.я. раніше вже було визначено спосіб участі у спілкуванні та вихованні з дітьми їх батькові ОСОБА_6 та у разі, що при даному розгляді справи та вирішенні часів побачення дітей з бабусею так, як це запропоновано у висновку Управлінням - ці часи будуть співпадати із часами та днями побачень батька, що призведе до неможливості спілкування з дітьми останнього.

Таким чином, суд вважає за необхідне визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніми онуками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши наступний час: кожну другу та четверту пятниці місяця з 16-00 год. до 18-00 год. та кожну першу та третю неділі місяця з 10-00 год. до 15-00 год. При цьому, з урахуванням малолітнього віку обох дітей, як ОСОБА_3 так і ОСОБА_4 суд відмовляє позивачці в частині перебування дітей по тижню влітку та у святкові дні у ОСОБА_1, та визначає, що побачення у призначенні судом дні та часи з дітьми проводити в населеному пункті за місцем проживання дітей.

Керуючись ст.ст.3, 8,10, 11, 57, 58, 60, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 7, 257 Сімейного Кодексу України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніми онуками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши наступний час: кожну другу та четверту пятниці місяця з 16-00 год. до 18-00 год. та кожну першу та третю неділі місяця з 10-00 год. до 15-00 год. в населеному пункті за місцем проживання дітей.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Орджонікіджевський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Глібко