АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1601/9707/2012 Номер провадження 22-ц/786/1813/17Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 травня 2017 року

по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії, бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби по м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року № 52504704, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 52504704 від 04.10.2016 року на підставі виконавчого листа Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області № 1601/9707/2012, зобовязати головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 відмовити ТОВ «Кей-Колект» у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області № 1601/9707/2012.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 травня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

З вказаною ухвалою скаржник не погодився та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу та задовольнити скаргу в повному обсязі. Посилається на невірне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

По справі встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19 квітня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 листопада 2015 року у розмірі 170379,95 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн.

05 листопада 2015 року згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 вересня 2015 року за вказаним судовим рішенням видано дублікат виконавчого листа № 1601/9707/12.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2015 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 1601/9707/2012.

04 жовтня 2016 року представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся до Автозаводського відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 від 04 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52504704 з примусового виконання виконавчого листа № 1601/9707/12, виданого 05 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 172199,95 грн.

Постановою державного виконавця від 10 травня 2017 року вказане виконавче провадження № 52504704 закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із скасуванням рішення, на підставі якого видано виконавчий документ.

Відмовляючи заявнику ОСОБА_2 у задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що діями державного виконавця з відкриття виконавчого провадження № 52504704 права боржника порушено не було й на час розгляду справи в суді спір юридично та фактично вирішено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Згідно частини пятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та полягає у сукупності дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення , ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, предметом доказування по справі є не лише оскаржувані рішення, дії або бездіяльність державного виконавця у звязку з виконанням судового рішення у цивільній справі, але й факт порушення при цьому прав чи свобод заявника, що стосовно боржника ОСОБА_2 по справі встановлено не було і суду не доведено.

Відкриття державним виконавцем виконавчого провадження № 52504704 за дублікатом виконавчого листа від 05 листопада 2015 року з метою примусового виконання такого, що набрало законної сили, та обовязкового до виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 листопада 2015 року у розмірі 170379,95 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн. само по собі не порушує прав чи свобод боржника.

На інші обставини, крім підстав для відкриття виконавчого провадження, скаржник не посилався і суду таких обставин не доводив.

Згідно вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон), що діяла на час вчинення оскаржуваних дій, державний виконавець зобовязаний був прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

По справі встановлено, що на час відкриття виконавчого провадження 04 жовтня 2016 року було чинним судове рішення (ухвала) Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 вересня 2015 року, згідно якої судом видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 листопада 2015 року у розмірі 170379,95 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., та поновлено строк предявлення даного виконавчого документа до виконання.

Строк давності предявлення дублікату виконавчого листа від 05 листопада 2015 року до виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону було перервано, про що свідчать постанови державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від 13 листопада 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 49332654 та від 25 травня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону, які на час вчинення оскаржуваних дій державного виконавця ніким скасовані не були.

За вказаних обставин не можна вважати неправомірними дії державного виконавця щодо відкриття 04 жовтня 2017 року виконавчого провадження № 52504704.

Скасування ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24 січня 2017 року ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 вересня 2015 року, згідно якої було видано дублікат виконавчого листа від 05 листопада 2015 року, є підставою для закінчення виконавчого провадження, що і було здійснено державним виконавцем 10 травня 2017 року.

Оскільки на час вчинення оскаржуваних дій та винесення постанови державного виконавця від 04 жовтня 2016 року були фактичні та законні підстави для відкриття виконавчого провадження за дублікатом виконавчого листа від 05 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 листопада 2015 року та судових витрат загальною сумою 172199,95 грн., державний виконавець Сіончук Ю.В. діяла у відповідності до вимог ст.ст. 11, 19, 21, 23, 25 Закону, в межах наданих повноважень і права та свободи боржника ОСОБА_2 при цьому порушено не було, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вказаної скарги.

Доводи апеляційної скарги заявника висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на припущеннях й обставинах, які фактично є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не визнання оскаржуваних дій державного виконавця неправомірними.

Колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні справи суд помилково послався на норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який набув чинності 05 жовтня 2016 року, проте на правильність висновків місцевого суду та законність оскаржуваного судового рішення це не вплинуло.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_4

підпис ОСОБА_5

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1