Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2017 Справа №607/74/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.

з участю секретаря судового засідання Осів І.В., позивача - ОСОБА_1, її представника - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Тернопільської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що вона, як спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину, не може оформити право на спадкове майно - кіоск майстерню загальною площею 3,7 кв. метрів по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, зазначила, що кіоск-майстерня по АДРЕСА_1 не є нерухомим майном, а самочинним будівництвом, а тому відсутні правові підстави для визнання на вказане майно право власності.

Третя особа в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, пояснила, що на даний час вона є власником будівлі по АДРЕСА_1 яку вона набула від МП «Саша», що на даний час не є діючим. Інша будівля за вказаною адресою, в тому числі і кіоск-майстерня відсутні. Просить звернути увагу суду, що договором від 09.06.1994 року, який укладений між ПМП «Саша» та ОСОБА_7 не передбачалося створення спільної власності, тільки погоджувалося розподіл обов'язків щодо діяльності зупинки громадського транспорту. Зазначає, що ТОВ «БТІ» безпідставно видало технічний паспорт на кіоск майстерню із зазначенням адреси, яка присвоєна будівлі яка належить їй. При введенні в експлуатацію на підставі акта комісії від 28.12.1994 року, комісія не досліджувала та не враховувала кіоск майстерню ОСОБА_7, про що свідчить площа будівлі, яка зазначена в даному акті - з урахуванням будівель комерційного призначення та самої зупинки, а також в роботі комісії ОСОБА_7 ніякої участі не брала про що свідчить відсутність її підпису. Крім того, кіоск-майстерня по ремонту годинників, яка є самовільно-збудованою спорудою, не має спільних стін із її будівлею та знаходиться на суміжній земельній ділянці. Також, просить звернути увагу, що кіоск по ремонту годинників на проекті реконструкції зупинки знаходиться окремо від зупинки. Кіоск майстерня збудований в 1994 році господарським способом матір'ю позивачки, в експлуатацію не вводився, а тому є самочинним будівництвом. Крім того, просить звернути увагу, що адреса - АДРЕСА_1 не присвоювалася кіоску яким користувалася ОСОБА_7

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він був власником та директором ПМП «Саша». Коли він був директором вказаного малого підприємства, займався будівництвом будівлі АДРЕСА_1. На час будівництва домовився із ОСОБА_7, що вона забере свій кіоск, а він упорядкує їй місце біля зупинки для його встановлення. У зв'язку із цим, під час проведення реконструкції, біля зупинки громадського транспорту, він поставив плиту для того, щоб ОСОБА_7 встановила на ній свій кіоск. ОСОБА_7 в 1994 році на вказаній плиті господарським способом спорудила цегляний кіоск. Він не домовлявся із нею про створення спільної власності, однак домовлялися про порядок облаштування зупинки. В проекті реконструкції зупинки громадського транспорту по АДРЕСА_1 зазначено, що кіоск по ремонту годинників повинен знаходитися окремо. Під час введення в експлуатацію його будівлі, комісія не досліджувала кіоск ОСОБА_7 та не вводила його в експлуатацію, площа будівлі, яка зазначена в акті введення в експлуатацію 85 кв.м. включає в себе його будівлю площею 56,8 кв.м. та саму зупинку громадського транспорту близько 29 кв.м.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 року Гаї-Шевченківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після її смерті Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 04 листопада 2015 року заведена спадкова справа №578/2015.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, за життя померла заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину є діти померлої - ОСОБА_1 та ОСОБА_9.

Між спадкоємцями 01 червня 2016 року в порядку ст. 1267 ЦК України був укладений та нотаріально посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної нотаріальної контори договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого, позивач - ОСОБА_1 спадкує ? частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2, ? частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, площею 0,0720 га в селі Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області, кіоск по ремонту годинників по АДРЕСА_1 та грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями.

Постановою державного нотаріуса від 21 червня 2016 ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7 на кіоск по ремонту годинників по АДРЕСА_1 у зв'язку із тим, що спадкоємцем не надано належних правовстановлюючих документів.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24 березня 1992 року №165 п.2 «Про дозвіл на встановлення кіосків та павільйонів», виконком міської ради народних депутатів вирішив дозволити ОСОБА_10 тимчасово встановити павільйон по ремонту годинників по АДРЕСА_1

Відповідно до договору від 15 грудня 2013 року орендодавець - Тернопільська міська рада на підставі рішень Тернопільської міської ради від 22 березня 2013 року №6/30/77 та від 24 лютого 2011 року №6/6/93 передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться по АДРЕСА_1 площею 0,0006 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (п. 1,2 договору). На земельній ділянці знаходиться об'єкт - кіоск-майстерня по ремонту годинників. (п.3) Строк дії договору - до 24 лютого 2015 року. Вказаний договір зареєстрований в книзі записів засвідчення фактів реєстрації 12.03.2014 року за №5137.

Рішенням Тернопільської міської ради від 18 серпня 2015 року №6/61/77 «Про поновлення договору оренди землі площею 0,0006 га ФОП ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1», Тернопільська міська рада вирішила поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 договір оренди землі площею 0,0006 га з моменту його закінчення на два роки для обслуговування кіску-майстерні по ремонту годинників та зобов'язано ОСОБА_7 в двохмісячний термін здійснити державну реєстрацію права оренди земельної ділянки відповідно до чинного законодавства. У зв'язку із смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року дане рішення реалізовано не було.

Відповідно до довідки ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 18 березня 2016 року №779, згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012 року кіоск по ремонту годинників за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований.

ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 04.07.2016 року був виготовлений технічний паспорт на кіоск майстерню АДРЕСА_1, рік побудови - 1994, площа якої 3,7 кв.м., який знаходиться на залізобетонній плиті, стіни із цегли, перекриття - бето-моноліт, інвентаризаційна вартість 13892 грн.

Також судом встановлено, що розпорядженням Тернопільської міської ради від 03.09.1993 року дозволено ПМП «Саша» обладнати зупинку громадського транспорту з вбудованими комерційними крамницями по АДРЕСА_1.

09 червня 1994 року між ПМП «Саша» в особі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 був укладений договір, відповідно до якого сторони констатували, що ПМП «Саша» не заперечує, що ОСОБА_10 вестиме будівництво майстерні по ремонту годинників за свої кошти, згідно проекту реконструкції та паспорта оздоблення, затвердженого міським управлінням архітектури від 01.02.1994 року (п.1) та проводить будівництво майстерні згідно проекту реконструкції затвердженого 17.11.1993 року міським управлінням архітектури (п.2). ОСОБА_10 зобов'язується до завершення будівництва зупинки громадського транспорту з вбудованою комерційною крамницею «ПМП «Саша» демонтувати існуючий кіоск по ремонту годинників та елементи фундаменту (п.3) а ПМП «Саша» зобов'язується збудувати фундамент нової майстерні по ремонту годинників ОСОБА_10 до 12.06.1994 року (п.4). Питання орендної плати за землю, плати комунальних послуг, енергопостачання майстерні ОСОБА_7 проводить самостійно. Сторони спільно беруть участь щодо витрат пов'язаних із експлуатації території зупинки, ремонтом і прибиранням пропорційно площі зайнятих приміщень.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 грудня 1994 року затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію зупинки громадського транспорту з вбудованими комерційними крамницями приватного підприємства «Саша» по АДРЕСА_1 загальною площею 85 кв.м.

Відповідно до листа директора ПМП «Саша», на адресу начальника містобудування та архітектури від 16.01.1997 року, вказане підприємство не заперечує визнання права власності на майстерню по ремонту годинників яка збудована за кошти ОСОБА_7

Листом від 29.10.1997 року начальника містобудування та архітектури ОСОБА_11 відмовлено в задоволенні прийняття в експлуатацію кіоску по ремонту годинників по АДРЕСА_1, оскільки в неї відсутній дозвіл на будівництво такого кіоску, та земельна ділянка під таке будівництво не виділялася.

Як видно із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна №77386778, будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 56,8 кв.м. належить ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із змісту ст. 1267 ЦК України вбачається, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється , що оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними.

Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель який не може підмінятися судовим рішенням.

Враховуючи те, що як встановлено із досліджених в судовому засіданні доказів, що:

-кіоск-майстерня по ремонту годинників не вводилася в експлуатацію, що видно із акту введення в експлуатацію, який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 грудня 1994 року, площа приміщення 85 кв.м., в тому числі будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 56,8 кв.м. належить ОСОБА_4 та приміщення зупинки;

- відсутній дозвіл на здійснення будівництва ОСОБА_10 кіоску майстерні по АДРЕСА_1

- договір від 09 червня 1994 року між ПМП «Саша» в особі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не містить умов про створення спільної власності із ПМП «Саша» а лише розмежовує зобов'язання сторін щодо облаштування зупинки та кіоску;

- кіоску майстерні не присвоювалася адреса АДРЕСА_1, а відповідно із витягом із державного реєстру ціла будівля за вказаною адресою належить ОСОБА_4;

тому суд приходить до переконання, що кіоск-майстерня по АДРЕСА_1 не є нерухомим майном та не має адреси - АДРЕСА_1, а тому в задоволенні позову в частині визнання права власності на кіоск, як нерухоме майно із вказаною адресою до задоволення не підлягає.

Суд не бере до уваги технічний паспорт виготовлений ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 04.07.2016 року, оскільки в ньому відсутні посилання на підставу оформлення споруди як нерухомого майна та зазначення адреси АДРЕСА_1

Враховуючи, що судом встановлено, що померлій ОСОБА_7 належала тимчасова споруда кіоск-майстерня по ремонту годинників по АДРЕСА_1 яка була встановлена на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24 березня 1992 року №165 п.2 «Про дозвіл на встановлення кіосків та павільйонів», в існуючій конфігурації споруду існує із 1994 року, будь яких претензій щодо її встановлення ні відповідач - Тернопільська міська рада, ні ОСОБА_4 не висловлювали, навпаки, Тернопільська міська рада для обслуговування вказаної тимчасової споруди неодноразово виділяла в оренду земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2, а тому, суд приходить до переконання, що після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина саме на належну їй правомірно встановлену тимчасову споруду кіоску-майстерні по ремонту годинників.

Доводи відповідача та третьої особи, що вказана споруда є самочинним будівництвом, не підтверджено належними та допустимими доказами, як це акти перевірки компетентних органів, рішення про притягнення до відповідальності.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 відкрилася спадщина на тимчасову споруду кіоску-майтерні по ремонту годинників, яка знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_3, заповіту за життя померла не складала, позивачка є спадкоємцем першої черги за законом прийняла спадщину, із іншим спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, був укладений договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого кіоск-майтерню по ремонту годинників спадкує позивач, позивач не може оформити в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову в вчиненні нотаріальної дії, право власності оспорюється та не визнається, а тому права ОСОБА_1 в цій частині підлягають судовому захисту, а позов в частині визнання права власності підлягає частковому задоволенню, щодо визнання права власності на тимчасову споруду кіоску-майтерні по ремонту годинників, яка знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_3.

Щодо позовних про визнання особи, ОСОБА_10, яка зазначена у рішенні відповідача №165 п.2 від 24.03.1992 року, у договорі про спільну діяльність від 09.06.1994 року укладеного між померлою та ПМП «Саша», у листі ПМП «Саша» від 16.01.1997 року - ОСОБА_7, то суд приходить до переконання що вказаний факт не може бути встановлено, оскільки судами не встановлюється тотожність особи (абз. 2 п.12 ППВСУ N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Водночас, суд зазначає, що сторонами не оспорювалася та обставина, що у вказаних документах в найменуванні ОСОБА_7 допущені помилки щодо написання її прізвища - «ОСОБА_7».

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 357, 1226 Цивільного кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ :

ОСОБА_6 Петрівни задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року на тимчасову споруду кіоску-майтерні по ремонту годинників, яка знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній ділянці НОМЕР_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Позняк