ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що після смерті її батька ОСОБА_3 09.09.2016 року, відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Однак, вказані документи на право власності на квартиру на ім'я її батька знаходяться у відповідача, яка в добровільному порядку не бажає їх повернути. ОСОБА_1 зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування, прийняла спадщину після смерті батька через своєчасне подання відповідної заяви до нотаріуса. Проте, оформити своє право на спадкові права у нотаріуса вона не може, тому змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд визнати за нею право власності на ? частини квартири АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3.

Між тим, 16 травня 2017 року позивач подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, яку мотивує тим, що після ознайомлення із матеріалами спадкових справ, відкритих нотаріусом після смерті ОСОБА_4 (бабусі) та ОСОБА_3 (її батька), їй стало відомо, що дідусем ОСОБА_5 був складений заповіт, яким він заповів належний йому будинок по вул. Васильківській, 38 в смт. Борова Фастівського району, батькові позивачки - ОСОБА_3 Між тим, з спадкових справ їй стало відомо, що її батько ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4 на користь своєї сестри ОСОБА_2, а тому вона просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 та на житловий будинок № 38 по вул.. Васильківській в смт. Борова Фастівського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 09 вересня 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримала з підстав викладених в ній, просила суд її задовольнити.

В судовому засіданні 14 червня 2017 року відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що вона єдина, хто має право на спадкові права після померлих батьків та свого брата, тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

У вказане судове засідання відповідач не зявилась, але направила повторно заяву про відкладення розгляду справи, між тим поважності причин відкладення розгляду справи суду не надала.

Зважаючи на явне затягування справи стороною відповідача, а також враховуючи надані пояснення по суті справи в іншому судовому засіданні відповідачем, що вказує на її фактичну участь у розгляді справи, суд вважає за можливим провести та закінчити розгляд даної справи в цьому судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_4 (колишня Леніна) в м.Фастів на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності спочатку належало - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 1/3 частині кожному, що підтверджується довідкою №311 від 21 березня 2017 року, виданої Комунальним підприємством Фастівської міської ради Фастівське бюро технічної інвентаризації на підставі Свідоцтва про право спільної сумісної власності виданого Фастівською міською радою 27 лютого 1999 року, згідно Розпорядження органу приватизації № 2535 від 27 лютого 1999 року (а.с.10, 11).

Також, інше спадкове майно - житловий будинок №38 по вул..Васильківській в смт.Борова Фастівського району зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори 03.06.1995 року (а.с.19).

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_6 I-ОК № 400690 виданого повторно 22 березня 2017 року, ОСОБА_5, помер 20 лютого 2014 року в м. Фастів Київської області. (а.с.7).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За умовами ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст..1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається із відповідного свідоцтва про право спільної часткової власності, то після смерті ОСОБА_5 в 2014 році відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_5 (бувша Леніна) у м. Фастів Київської області та на житловий будинок №38 по вул..Васильківській в смт.Борова Фастівського району.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вказаних вимог чинного законодавства вбачається, що у даній справі право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 отримали його діти: батько позивачки - ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2, а також дружина померлого бабуся позивачки ОСОБА_4 Ступінь спорідненості вказаних осіб померлому вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.42 на звороті), а також відносно відповідачки (а.с.36-37).

При цьому, необхідно зазначити аналогічні дані щодо позивача, а саме те, що у відповідності до Свідоцтва про народження Серія VII-БК № 454616 від 11 серпня 1992 року позивач ОСОБА_7 народилася 30 липня 1992 року, її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.13).

16 жовтня 2014 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на «Семенюк», що підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу від 16 жовтня 2014 року. (а.с.14).

Між тим, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47585467 від 28 квітня 2017 року, наданої Завідувачем Фастівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 вбачається, що спадкова справа після смерті 20 лютого 2014 року ОСОБА_5 не заводилася (а.с.31,32).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так як, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звернувся, тому в силу вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_5 в 2014 році прийняли його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_3, оскільки постійно проживали і були зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджуються також довідкою з Фастівського ЖЕК від 30.09.2016 року (а.с.49).

Протилежного стороною відповідача в судовому засідання у відповідності до вимог ст..ст.59-60 ЦПК України доведено не було.

Вказані обставин у судовому засіданні також не заперечувались сторонами, а тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

З викладеного вбачається, що власниками квартири, після смерті 20.02.2014 р. ОСОБА_5, стали бабуся позивачки - ОСОБА_4 та її батько - ОСОБА_3, а саме по - ? частини вищевказаної квартири кожний.

Також, у відповідності до Заповіту від 18 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 399, вбачається, що померлий дід позивача - ОСОБА_5 заповів належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та сподами та закріплену за ним земельну ділянку, які розташовані за адресою: смт.Борова Фастівського району Київської області, вулиця Васильківська номер 38 батькові позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.38,39). Отже, батько позивачки став одноосібним власником вказаного будинку після смерті свого батька.

В той же час, бабуся позивачки та мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла 07 листопада 2015 року в м. Фастів Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 I-ОК № 400691, виданого повторно 22 березня 2017 року, (а.с.8).

З матеріалів спадкової справи № 115/2016 заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що 12.04.2016 року з заявою про прийняття спадщини звернулись - відповідач ОСОБА_2, а батько позивачки ОСОБА_3 за заявою від 19.04.2016 відмовився від прийняття спадщини після смерті матері, а саме від частини квартири АДРЕСА_6 (бувша Леніна) у м. Фастів, що належала померлій, на користь відповідачки у справі. (а.с.35,42).

Згідно Свідоцтва про смерть ОСОБА_6 I-ОК № 382414 виданого повторно 16 вересня 2016 року, її батько ОСОБА_3 помер 09 вересня 2016 року в м. Фастів Київської області (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину, належної йому після смерті його батька ОСОБА_5АДРЕСА_7 в житловому будинку № 63 по вулиці Соборній (бувша Леніна) у м. Фастів Київської області та житловий будинок в цілому, що знаходиться в смт. Борова Фастівського району Київської області по вулиці Васильківська № 38.

У відповідності до ст. ст. 1269 - 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 292/2016 року заведеної після померлого 09 вересня 2016 року ОСОБА_3, вбачається, що позивачка ОСОБА_1, будучи спадкоємцем першої черги, 30 вересня 2016 року звернулася до Фастівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 (а.с.46).

Між тим, листом №316/02-14 від 22.03.2007р. завідувача Фастівської міської державної нотаріальної контори позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після її батька ОСОБА_3, оскільки нею не було пред'явлено до нотконтори правовстановлюючих документів, щодо належності померлому батькові спадкового майна - частини квартири №45 в житловому будинку № 63 по вулиці Соборній (бувша Леніна) у м. Фастів (а.с.54).

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом визнання за позивачкою право власності на ? частину квартири №45 по вул.. Соборній в буд. № 36 в м. Фастові, Київської області та на житловий будинок № 38 по вул.. Васильківській в смт. Борова Фастівського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 09 вересня 2016 року.

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1276,71 грн., які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 15, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ? частину квартири №45 по вул.. Соборній в буд. № 36 в м. Фастові, Київської області загальною площею 59.6 кв. метрів та на житловий будинок № 38 по вул.. Васильківській в смт. Борова Фастівського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 09 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 сплачений судовий збір в сумі 1276 (одну тисячу двісті сімдесят шість) грн.. 71 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ