Справа № 299/3360/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

секретарі: Шукаль О.Я.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Сокуренко Н.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», на заочне рішення Виноградівського районного суду від 06.04.2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 червня 2009 року в сумі 15537,71 грн.

В обгрунтування позову позивач вказав на те, що відповідач звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 18.06.2009 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Умови та Правила надання банківських послуг є публічною офертою, що містять умови і правила надання послуг банком його клієнтам. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. Згідно Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

За умовами даного договору, зокрема, згідно Умов та правил надання банківських послуг, він, позивач, отримав право зміни (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент.

Позивачем, нараховувалися відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується Умовами та правилами надання банківських послуг. Положеннями Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід"ємних частин договору. Зокрема, можливість зміни розміру відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг.

Банк, виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, що виявилося у наданні відповідачеві можливості розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, чим в порушення умов договору, а також вимог законодавства не виконала зобов'язання за договором.

В результаті цього станом на 31.10.2016 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 15537,71 грн., з яких - 6410,00 грн. - тіло кредиту; 3789,71 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3371,92 грн. - пеня за прострочене зобов'язання; 750,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 716,08 грн. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 06 квітня 2017 року в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, представника Сокуренко Н.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом вірно встановлено, що 18 червня 2009 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", - позивач у справі та ОСОБА_2 - відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг № б/н.

Укладений між сторонами договір є договором приєднання. Зокрема, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 498,80 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому змінювався, останній раз - 30.12.2014 та становив 8000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено право банку проводити зміну Тарифів у визначеному договором порядку. Договір діє на протязі дванадцяти місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно заяви від 18.06.2009 року відповідач зобов'язалася у разі порушення термінів платежів за будь-якими із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш як на 120 днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, - сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

Договірними умовами також передбачена сплата пені.

Відповідач неналежно виконує зобов'язання за договором про надання банківських послуг, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 31.10.2016 року складає 15537,71 грн., з яких - 6410,00 грн. - тіло кредиту; 3789,71 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3371,92 грн. - пеня за прострочене зобов'язання; 750,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 716,08 грн. - штраф (процентна складова).

При ухваленні рішення, суд керувався тим, що позивачем не доведено розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками за договором про надання банківських послуг станом на 31.10.2016 року.

З таким висновком суду погодитися не можна, з огляду на наступне.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку».

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно з п.п. 15.2 та п.п. 15.3 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» платіжна картка є власністю емітента і надається ним клієнту відповідно до умов договору.

Підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитним лімітом та погашав заборгованість, тобто погодився з умовами укладеного договору, встановленим лімітом, та відповідно отримав кредитну картку, яка є спеціальним платіжним інструментом, без отримання якої неможливо проводити фінансові операції.

Відповідач після отримання картки та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи.

Отримання кредиту та розмір заборгованості неоспорений позичальником.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав належні докази по справі, тому суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо позовних вимог.

Матеріали справи не містять належних доказів згідно вимог ст. 59 ЦПК України щодо відсутності заборгованості та реального виконання зобов'язань.

Так, з урахуванням вимог ст.ст. 60, 57, 58, 59 ЦПК України на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, позивачем додано до позову розрахунок який відображає періоди здійснення погашення заборгованості за кредитним договором; періоди :л на яку суму зменшувалось сальдо за кредитом (тіло кредиту); період (кількість днів заходження кредиту на прострочені) виникнення прострочення за тілом кредиту та її розмір; розмір відсоткової ставки, яка нараховується за користування кредитними коштами; розмір пені, що нараховується за невиконання умов кредитного договору та період (кількість днів за які нараховувалась пеня); період за який здійснювалося погашення відсотків та їх розмір; розмір та період нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість (з зазначенням періоду виникнення прострочення); сума та період нарахування пені; сума пені сплачена; сума та періоди нарахування комісії; загальна заборгованість за відсотками; сума комісії нараховано, заборгованість з комісії.

Позивачем надано до суду докази на підтвердження своїх позовних вимог, однак суд першої інстанції вважає, що розрахунок наданий до суду є неналежним доказом, проте зазначеного положення не міститься в ЦПК України, для відхилення наданого Позивачем доказу.

Відповідачем не надано належних доказів виконання своїх зобов'язань за кредитним договором та фактичним їх виконанням. Жодних чеків, рахунків, квитанцій, виписок по рахункам, відповідачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Сокуренко Н.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Виноградівського районного суду від 06 квітня 2017 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.06.2009 року у сумі 15537,71 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді