АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 667/1357/16-ц Головуючий в І інстанції Спічак О.Б.
Номер провадження №22-ц/791/1094/17 Доповідач: Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.

суддів: Пузанової Л.В.

Склярської І.В.

секретар Чертков Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рантье" звернулося до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що 11 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № Р20.194.71141, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 37095 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 11 липня 2018 року.

Відповідно до договору факторингу №30/09-1 від 30 вересня 2015 року ПАТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № Р20.194.71141, яка станом на 30.09.2015 року становила 43971,31 грн., про що боржницю було повідомлено відповідно до ст. 1082 ЦК України та пропонувалося сплатити заборгованість.

Посилаючись на те, що відповідачка у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплатила, позивач просив стягнути зОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 43971,31 грн., з яких: прострочений борг-33262,21 грн., прострочені проценти - 10709,10 грн.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2016 року з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рантье" стягнута заборгованість за кредитним договором

в розмірі 43 971, 31 гривень, з яких прострочений борг - 33 262, 21 гривень, прострочені проценти -10 709, 10 гривень та судовий збір у розмірі 1378 гривень.

Ухвалою суду від 17 листопада 2016 року виправлена описка в тексті заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2016 року, а саме найменування позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рантье" виправлено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье".

Ухвалою цього ж суду від 13 квітня 2017 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2016 залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" відмовити в задоволенні позову.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 11 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір за № Р20.194.71141, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 37095 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 11 липня 2018 року (а.с.15 -17).

Згідно п.6.1 кредитного договору щомісячні внески, розмір яких зазначений у погодженому сторонами графіку, сплачувалися ОСОБА_2 на транзитний рахунок НОМЕР_1, останній платіж був нею внесений 11 грудня 2014 року ( а.с.18, 23-24)..

За договором факторингу № №30/09-1 від 30 вересня 2015 року банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № Р20.194.71141 від 11.07.2013 року укладеним з ОСОБА_2 (а.с.20-22,25).

Розрахунок боргу відповідачки станом на 30 вересня 2015 року становив 43 971, 31 грн. з яких: 33 262, 21 грн. - за основним простроченим боргом, 10 709, 1 грн. - за нарахованими та несплаченими процентами (а.с. 26, 27).

Про відступлення права вимоги та розмір невиконаних боржником грошових зобов'язань перед банком на день підписання договору факторингу було повідомлено відповідачку письмово, проте прострочену заборгованість остання не повернула ні банку, ні фактору(а.с.14).

Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що у разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у випадку прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки відповідачка порушила свої зобов'язання за укладеним кредитним договором та допустила заборгованість, яка у визначеному банком розмірі була передана фактору за договором факторінгу, який недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, колегія суддів погоджується з висновком суду про відповідальність клієнта перед фактором та наявність правових підстав для стягнення грошових коштів у розмірі 43 971,31 грн.

Висновки суду по суті спору відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, відповідних та належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Посилання апелянта на те, що не була дотримана процедура пред'явлення права грошової вимоги до боржника, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи є докази на підтвердження того, що на адресу боржника направлялося письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошва вимога, яка підлягає виконанню.

Крім того, долучені до позову докази свідчать про передачу банком права грошової вимоги до боржника - відповідачки в даному спорі, які останньою належними та допустимими доказами не спростовані.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

І.В. Склярська