Справа № 456/2541/16-ц
Провадження № 2/456/358/2017
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 березня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Петренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кредекс Фінанс до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить звернути стягнення на заставлене згідно договору застави від 13.09.2007р. майно, що належить ОСОБА_1, а саме автомобіль марки «Dadi», модель: BDD6492C1, рік випуску 2007, шасі (кузов) №VIN LDB12Z2D67LJ00003 LDB12Z2D67LJ00003, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ легковий універсал-В, який належить відповідачу на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС №610085, виданого 08.09.2007р. шляхом продажу Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» із наданням Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» права зняти предмет застави з реєстраційного обліку в органах МВС України, отримати дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або зняти транспортний засіб з реєстраційного обліку без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та надання всіх прав, наданих актами цивільного законодавства продавцю необхідних для здійснення продажу, із застосуванням процедури передбаченої статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для задоволення грошових вимог ТзОВ «Кредекс Фінанс» в сумі 55 519,55грн. та судових витрат по праві.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.09.2007р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № А330010 про надання кредиту в сумі 123220,00 грн. під 16,49 % річних з кінцевим терміном повернення 12.09.2012р.. З метою забезпечення виконання зобовязання, встановлених кредитним договором між банком та ОСОБА_1 був укладений договір застави № 1365, згідно якого заставодавець передав в заставу заставодержателю у якості забезпечення виконання основного зобовязання легковий автомобіль марки «Dadi».

06.10.2010р. між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Кредобанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором та договором застави транспортного засобу від 13.09.2007р..

У звязку з невиконанням належним чином своїх зобовязань щодо сплати відсотків утворилась заборгованість за вказаним договором.

Таким чином за період з 01.09.2015р. по 31.07.2016р. нараховані та не сплачені відсотки становлять - 17647,80 грн., неустойка (пеня) - 34716,05 грн. та 3% річних - 3155,70 грн., тобто борг ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредекс Фінанс» згідно договору про надання кредиту становить 55 519,55 грн..

ОСОБА_2 вартість предмету застави, а саме автомобіля НОМЕР_2 за згодою сторін становить 104787,00 грн.

Відповідно до п. 3.1.4 договору застави, у випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором до 12.09.2012р. заставодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, що визначена на час фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків. У відповідності до ст. 20 ч. 1 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Однак, відповідач не виконувала умови кредитного договору, графіку погашення заборгованості не дотримується, ухиляється від виконання договірних зобовязань, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентах, чим порушила прийняті на себе договірні зобовязання.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, послався на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснив, що 13.09.2007р. між банком та ОСОБА_1 був укладений договір № А330010 про надання кредиту, цього ж числа з відповідачем був укладений договір застави. Просить суд врахувати те, що боржник порушила умови договору, добровільно не погашає борг. Останній розяснювалися всі права та обовязки при укладенні договорів. В подальшому відповідачу доводилось до відома інформація про те, що існує заборгованість за вказаним кредитним договором. Згідно п. 4.15 кредитного договору від 13.09.2007р. та згідно договору застави від 13.09.2007р., відповідач зобовязалася виконувати умови договорів. Просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.09.2007р. між ВАТ «Кредобанк» (правонаступник ТОВ «Кредекс Фінанс») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А330010 про надання кредиту в сумі 123220,00 грн. під 16,49 % річних з кінцевим терміном повернення 12.09.2012р., а відповідач зобов'язалася повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, можливу неустойку (пеню, штраф) в обумовлені договором строки, що підтверджується кредитним договором.

Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Відповідач порушила умови кредитного договору по своєчасному його повернення та сплаті відсотків за користування ним.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Оскільки відповідач неналежним чином виконує перед позивачем свої зобовязання за кредитним договором щодо сплати, то позивач має правові підстави звернутися з позовом про звернення стягнення на предмети застави.

В п. 3.2 кредитного договору вказано, що за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 16,49 % річних.

Згідно пункту 3.4. кредитного договору, позичальник сплачує проценти щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Згідно пункту 5.1. кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки вказаної в п.3.2. цього договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення.

У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В порушення зазначених вище умов кредитного договору, позичальником ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачено відповідні відсотки, графік погашення було порушено.

Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за період з 01.09.2015р. по 31.07.2016р. становила 55 519,55 грн., з них заборгованість за відсотками - 17647,80 грн., неустойка (пеня) - 34716,05 грн. та 3% річних - 3155,70 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками, перевіреними в судовому засіданні.

В забезпечення виконання зобовязання по даному договору кредиту 13.09.2007р. був укладений Договір застави за реєстровим № 1365 з ОСОБА_1, згідно умов якого остання передала в заставу «Заставодержателю» в якості забезпечення виконання основного зобовязання автомобіль НОМЕР_2. В разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору кредитор має право звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч.6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»).

Враховуючи довгостроковий характер порушення з боку позичальника виконання кредитних зобов'язань, банк на підставі кредитного договору та Договору застави повідомляв позичальника про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, сплати нарахованих за користування кредитом відсотків та пені. Однак, така вимога відповідачем була проігнорована.

У відповідності до ст. 20 ч. 1 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

ОСОБА_2 вартість предмету застави за згодою сторін, а саме автомобіля марки «Dadi», модель BDD6492C1, рік випуску 2007, шасі (кузов) №VIN LDB12Z2D67LJ00003 LDB12Z2D67LJ00003, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ легковий універсал-В становить 104787,00 грн..

Згідно п.3.1.4. Договору застави, у випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором заставодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, що визначена на час фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ч. 1 ст. 23 Закону України від 18 листопада 2003 року N1255- IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 25 Закону України від 18 листопада 2003 року N1255- IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються

спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цьогоЗакону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем.

У відповідності до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

У разі звернення стягнення на предмет застави на підставі рішення суду, реалізація предмету застави здійснюється у спосіб, зазначений за рішенням суду, а саме: шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем за ціною визначеною субєктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави є підставним та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378.00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 218, 226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Звернути стягнення на предмет застави за договором від 13 вересня 2007 року автомобіль марки Dadi модель ВDD6492C1, рік випуску 2007, шасі (кузов) №VIN LDB12Z2D67LJ00003 LDB12Z2D67LJ00003 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ легковий універсалВ, шляхом продажу Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» із наданням Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» права зняти предмет застави з реєстраційного обліку в органах МВС України, отримати дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або зняти транспортний засіб з реєстраційного обліку без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та надання всіх прав, наданих актами цивільного законодавства продавцю необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кредекс Фінанс суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн ( одну тисячу триста сімдесят вісім гривень).

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_3