Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Тріанекс», про визнання поруки припиненою за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») про визнання припиненою поруки за договором від 24 жовтня 2012 року, укладеним між ним та банком.

Зазначав, що за вказаним договором він поручився за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Тріанекс» (далі - ТОВ «Тріанекс») зобов'язань за кредитним договором від 30 серпня 2010 року. Кінцевий строк повернення кредиту за вказаним договором - 25 листопада 2015 року. Разом з тим, позичальник зобов'язаний дотримуватися як граничного терміну повернення кредиту, так і графіку сплати щомісячних платежів, що входить до змісту зобов'язання, яке виникло на основі кредитного договору.Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, позичальник сплачує проценти у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Посилаючись на те, що останній платіж на погашення кредиту основним боржником здійснено 30 серпня 2013 року, а на погашення процентів - 19 листопада 2013 року, ОСОБА_4 просив визнати припиненою його поруку внаслідок спливу шестимісячного строку звернення до нього із відповідними вимогами.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 лютого 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та задовольнити його позов.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідноч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Пункт 4.7. договору поруки передбачає припинення поруки у тому разі, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Тобто, договором поруки встановлено строк її припинення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-18цс16 від 03 лютого 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

18 лютого 2015 року банком було реалізовано право вимоги дострокового виконання основного зобов'язання шляхом звернення до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості із основного боржника та поручителя.

Таким чином, настання строку виконання основного зобов'язання необхідно обчислювати з 18 лютого 2015 року.

З урахуванням встановлених обставин суди дійшли обґрунтованих висновків про те, що порука ОСОБА_4 діє до 25 листопада 2018 року, а положення ч.4 ст. 559 ЦК України про прининення поруки після спливу шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання у спірних правовідносинах не застосовується, оскільки у договорі поруки вказано строк її дії.

При вирішенні справи судами правильно застосовано норми матеріального права із дотриманням вимог процесуального закону, доводи касаційної скарги є безпідставними, на законність судових рішень у справі не впливають.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

О.В. Закропивний