Головуючий суду 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 2-1772/2009
Провадження № 22ц/782/478/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Луганської В.М.,

суддів - Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,

за участю секретаря: Козубської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 18 серпня 2014 року у цивільній справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

у х в а л и л а:

У серпні 2014 року в.о. начальник відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, посилаючись на невиконання ним заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області про стягнення із нього грошових коштів на загальну суму 353 247,73 грн. Держаним виконавцем були відкриті виконавчі провадження, про постанову про відкриття виконавчого провадження було повідомлено боржника, боржником, зобов'язання покладені на нього судовим рішенням, виконано не було.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 18 серпня 2014 року подання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України було задоволено. Суд тимчасово обмежив у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань покладених на підставі виконавчого листа № 2-1772 від 05.10.2009 р. Лисичанського міського суду Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Універсал Банк» боргу в розмірі 356 247,73 грн.

Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі ОСОБА_2 відмовити, оскільки вважає оскаржувану ухвалу незаконною, прийняту з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів, які давали б підстави вважати про ухилення боржником від виконання рішення суду, в тому числі і шляхом здійснення в будь-який спосіб перешкод державному виконавцю щодо вжиття заходів примусового виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області до судового засідання не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином, на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі представника відділу державної виконавчої служби.

Представник Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку.

Заслухавши осіб, які з'явилися до судового засідання, доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частьково з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу від 18 серпня 2014 року про задоволення подання державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що на примусовому виконанні у ВДВС Лисичанського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Універсал Банк» боргу в розмірі 356 247,73 грн. згідно виконавчого листа № 2-1772 від 05.10.2009 року Лисичанського міського суду Луганської області, та те, що державним виконавцем приймались заходи щодо виконання рішення суду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції юстиції від 14.01.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1772, виданого 24.11.2009 року Лисичанським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Універсал Банк» боргу у сумі 353 247, 73 грн.

Частиною 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час відкриття виконавчого провадження, передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час відкриття виконавчого провадження ,копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, державним виконавцем або іншою особою, уповноваженою державним виконавцем, документи виконавчого провадження можуть бути вручені особисто сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Відповідно до ст.30 вказаного Закону державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Однак, матеріали справи ( на час розгляду подання) не містять відомостей про належне виконання державним виконавцем положень ст. 27, 30 Закону України «Про виконавче провадження», а саме направлення ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні докази отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником та відсутні докази, що ОСОБА_2 був обізнаний щодо наявності такої постанови.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що державним виконавцем при зверненні до суду із поданням, не надано доказів того, що боржник у визначеному законом порядку повідомлений про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом та йому було надано строк для добровільного виконання, як то передбачено Законом України «Про виконавче провадження»

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Із системного аналізу ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вбачається, що задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Тобто, предметом доказування є саме факт (факти) умисних винних дій, спрямованих на ухилення боржника від виконання зобов'язань, за умови об'єктивної спроможності божника виконувати зобов'язання, відсутності перешкод для цього.

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 377-1 Цивільного Кодексу України, зазначене подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Не звернув місцевий суд уваги і на те, що відповідно до приписів ст. 377-1ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про забезпечення позову надійшла до суду 15 серпня 2014 року, а розглянута лише 18 серпня 2014 року. Справа розглянута за відсутності державного виконавця, що є порушенням норм процесуального права, оскільки згідно ст. 377-1ЦПК України справа має розглядатися за участю державного виконавця, який і має доводити суду обґрунтованість та підставність свого подання.

Вказані порушення потягли неповне з'ясування судом всіх обставин справи, які є важливими, оскільки йдеться про обмеження прав громадянина на вільне пересування, що гарантовані Конституцією України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм процесуального права при її постановленні, на переконання суду апеляційної інстанції, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. При цьому, колегія суддів судової палати не приймає до уваги посилання представника апелянта, що його довіритель є громадянином Російської Федерації, оскільки на час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в матеріалвх справи наявна копія паспорту громадянина України ОСОБА_2, та представником апелянта не надано суду належних та допустимих доказів того, що його довіритель позбавлений громадянстава України.

На підставі вищевикладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції згідно положень ст. 311 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 311,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 18 серпня 2014 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Cудді: