Справа №461/3344/17>
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/заочне/

13 липня 2017 року

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

позивач Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», про зобов'язання до вчинення дій. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що будинок АДРЕСА_1 у м. Львові перебуває у власності територіальної громади м. Львова. 23.12.2016 року адміністративною комісією Галицької райадміністрації ЛМР було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_1 даного будинку, за самовільне встановлення металевої огорожі у подвір'ї загального користування. Вимог адміністрації та комунального підприємства щодо самостійного демонтажу огорожі відповідач не виконала, тому ГРА ЛМР просить суд зобов'язати ОСОБА_1 за власні кошти демонтувати огорожу.

Представник позивача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та представник третьої особи ЛКП «Старий Львів» в судове засідання не з'явились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 чи її представник, а також третя особа в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення, розгляду справи у їх відсутності суд не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у відсутності сторін, що в судове засідання не з'явились, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін та на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

В судовому засіданні встановлено, що постановою № 271 від 23.12.2016 року адміністративної комісії ГРА ЛМР ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП до стягнення у виді штрафу в сумі 680,00 грн. Відповідно до тексту постанови, ОСОБА_1 порушила правила благоустрою територій населених пунктів, а саме п. 20.1.24 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою ЛМР від 21.04.2011 року № 376, самовільно встановивши металеву огорожу в подвір'ї будинку АДРЕСА_1. Постанова оскаржена не була.

06.02.2017 року директором ЛКП «Старий Львів» на адресу ОСОБА_1 було направлено попередження № 109 про самостійний демонтаж огорожі у п'ятиденний строк. У акті від 23.02.2017 року працівниками ЛКП «Старий Львів» зафіксовано факт того, що попередження відповідачем виконано не було, огорожа не демонтована.

Розпорядженням голови Галицької РА ЛМР від 06.03.2017 року № 64 ОСОБА_1 зобов'язано самостійно демонтувати огорожу в АДРЕСА_1 у строк до 01.04.2017 року. У акті від 04.04.2017 року працівниками ЛКП «Старий Львів» зафіксовано невиконання ОСОБА_1 розпорядження ГРА ЛМР від 06.03.2017 року.

Частиною 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно із ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про планування і забудову територій" рішення органів виконавчої влади та самоврядування з питань забудови й іншого використання територій, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обов'язковими для суб'єктів містобудування.

Згідно зі ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, відповідачем було порушено норми законодавство, самовільно, без отримання відповідних дозволів, влаштовано металевий паркан біля квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь ГРА ЛМР слід стягнути суму сплаченого судового збору у сумі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 169, 212, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 319, 376 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_1 за власні кошти демонтувати самовільно встановлену металеву огорожу в подвір'ї будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради витрати за сплату судового збору в розмірі 114,70 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р. Юрків.