Справа № 602/350/17
Провадження № 2/602/157/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2017 р. м .Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Костів Л.І.,

секретарі: Домчук В.І., Головатюк О.І.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1В,

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці цивільну справу за позовною заявою Лановецького районного центру зайнятості Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого матеріального забезпечення та витрат на професійне навчання,-

В С Т А Н О В И В :

Лановецький районний центр зайнятості Тернопільської області звернувся до Лановецького районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого матеріального забезпечення та витрат на професійне навчання.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що, відповідно до наказу районного центру зайнятості від 04 вересня 2014 року № РТ 140904 ОСОБА_2 наданий статус безробітної з 02 вересня 2014 року та призначено виплату допомоги по безробіттю з 09 вересня 2014 року по 03 вересня 2015 року та з 09 вересня 2014 року розпочато виплату допомоги по безробіттю. У звязку з неможливістю працевлаштування, через відсутність на ринку праці підходящої роботи, ОСОБА_2, згідно поданої заяви, просила здійснити одноразову виплату призначеної їй допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності. Відповідно до наказу від 31 березня 2015 № НТ 150331 ОСОБА_2 було виплачено одноразово допомогу по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності з 27 березня 2015 року по 03 вересня 2015 року і припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітних з 27 березня 2015 року. При звірянні даних в Лановецькому обєднаному УПФ Тернопільської області щодо верифікації інформації про осіб, які зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні і які за даними Пенсійного фонду в період перебування на обліку у районному центрі зайнятості отримували різні види пенсії виявлено, що ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років з 17 серпня 2011 року. За заявою ОСОБА_2 02 грудня 2013 року припинена пенсія у звязку з виходом на роботу, поновлена пенсія з 02 вересня 2014 року з наступної дати після звільнення з роботи. По районному центру зайнятості був виданий наказ про повернення виплати допомоги по безробіттю безробітною ОСОБА_2 В добровільному порядку відповідач грошові кошти не повертає, тому позивач просить суд стягнути в його користь з відповідачки виплачене матеріальне забезпечення та витрати на професійне навчання.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, та просила суд задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що на час реєстрації вона не досягнула пенсійного віку та пенсії не отримувала. 17 серпня 2011 року вона вийшла на пенсію за вислугою років. 02 грудня 2013 року нею було подано заяву про припинення виплати пенсії у звязку з тим, що вона вийшла на роботу. Однак, 01 вересня 2014 року вона звільнилася з роботи і з 02 вересня 2014 року стала на облік у центрі зайнятості, де отримала одноразову допомогу на навчання по підприємницькій діяльності. В кінці березня 2015 року перестала отримувати допомогу. 01 квітня 2015 року вона звернулась в Центр зайнятості з питанням, чи має право отримувати пенсію. Одержавши позитивну відповідь, вона звернулася з письмовою заявою до Лановецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, щоб оформити пенсію, де вона дізналася, що без її відома з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2015 року їй нарахували пенсію. Після цього вона звернулася із заявою до Лановецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, так як хотіла повернути ці кошти. Зверталася і до центру зайнятості, де їй дали відповідь, що претензій до неї не мають. У Пенсійний фонд та центр зайнятості вона надала копію трудової книжки.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

02 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулась в Лановецький районний центр зайнятості в пошуку роботи та подала заяву встановленого зразка, в якій вказала, що вона не зареєстрована як суб»єкт підприємницької діяльності, пенсії на пільгових умовах та за вислугою років не отримує, що підтверджується персональною карткою № 00004, створеною 02 вересня 2014 року та заявою про надання статусу безробітного від 02 вересня 2014 року.

Як вбачається з витягу із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_2 Іванівна ПК № 00004, виданого 31 березня 2015 року Лановецьким районним центром зайнятості «Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та нормативними актами щодо їх застосування:

- наказом від 04 вересня 2014 року № НТ140904 ОСОБА_2 надано статус безробітного;

- наказом від 09 вересня 2014 № НТ 140909 призначено допомогу по безробіттю;

- наказом від 09 вересня 2014 №НТ140909 розпочато виплату допомоги по безробіттю;

- наказом від 31 березня 2015 №НТ150331 затверджено виплатити одноразову допомогу по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності;

- наказом від 31 березня 2015 №НТ150331 припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку із закінченням строку виплати;

- наказом від 31 березня 2015 №НТ150331 припинено реєстрацію безробітних, у звязку з отриманням одноразової допомоги по безробіттю.

13 лютого 2015 року ОСОБА_2 направлено на професійне навчання за напрямком: Менеджмент малого підприємництва, що підтверджується заявою безробітної ОСОБА_2 та договором № 00001 про професійне навчання безробітного від 13 лютого 2015 року.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 Від 24 березня 2015 року, відповідачка звернулась до Лановецького районного центру зайнятості з заявою про здійснення одноразово виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності.

Згідно висновків акту №3 Лановецького районного центру зайнятості розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» - ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років з 17 серпня 2011 року, за заявою особи 02 грудня 2013 року поновлена пенсія з 02 вересня 2014 року, з наступної дати після звільнення з роботи (дата звільнення 01 вересня 2014 року) ОСОБА_2 перебувала на обліку в центрі зайнятості з 02 вересня 2014 по 27 березня 2015 року. Допомога по безробіттю підлягає поверненню за весь період перебування на обліку в центрі зайнятості.

Згідно довідки від 10 січня 2017 року, виданої Лановецьким районним центром зайнятості ОСОБА_2, її дохід за період з 09 вересня 2014 року по 27 березня 2015 року становить 31685 грн. 21 коп.

Згідно наказу директора Лановецького районного центру зайнятості №11 від 10 січня 2017 року «Про повернення виплати допомоги по безробіттю безробітною ОСОБА_2І.» - заступнику директора начальнику відділу надання соціальних послуг наказано внести інформацію щодо повернення виплат допомоги по безробіттю в ПК безробітній ОСОБА_2, ознайомити її з даним рішенням під розпис, а також вжити заходів по поверненню коштів, виплачених ОСОБА_2

Відповідно до повідомлень Лановецького районного центру зайнятості від 12 січня 2017 року № 05/68 та № 05/75 ОСОБА_2 направлено копію наказу від 10 січня 2017 року № 11 аг щодо відшкодування коштів та копію акту розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до закону «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 10 січня 2017 року №3.

Як вбачається із запиту вх№ 01-3 від 27 листопада 2015 року, ОСОБА_2 27 листопада 2015 року зверталась до Лановецького районного центру зайнятості із запитом, чи було порушено вимоги чинного законодавства нею при оформленні документів на допомогу по безробіттю та під час перебування на обліку.

На даний запит ОСОБА_2 Лановецьким районним центром зайнятості 30 листопада 2015 року було надано письмову відповідь №01/1993, згідно якої на момент звернення в районному центрі зайнятості відсутні дані щодо порушення нею вимог чинного законодавства при оформленні документів на допомогу по безробіттю та під час перебування на обліку.

03 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася із письмовою заявою до Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі, яка зареєстрована за вх.№ 2203 від 03 грудня 2015 року. В даній заяві ОСОБА_2 просить незаконно нараховану їй пенсію за 2014 та 2015 р.р. до написання нею заяви до управління Пенсійного фонду України вираховувати з її щомісячної пенсії в розмірі 15%.

Згідно письмових відповідей Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області, №3496/02 від 20 листопада 2015 року, №3618/02 від 02 грудня 2015 року та №3683/01 від 08 грудня 2015 року, ОСОБА_2 19 травня 2015 року було здійснено дорахування пенсії за період з 02 вересня 2015 року по 26 березня 2015 року, виплата доплати пройшла 17 червня 2015 року, згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №33-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, пунктом 2.8 розділу ІІ, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсій. Поновлення виплати пенсії, проведено згідно з чинним законодавством, переплати у виплаті пенсії нарахованої за 2014-2015 роки немає.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі від 19 листопада 2015 року про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_2, відповідачці за період з 01 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року було нараховано 12698.96 грн та фактично виплачено 17143.05 грн.; за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року було нараховано 4444.00 грн. та фактично виплачено 0.00 грн.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів, зареєстровані в у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу.

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 року № 357, у разі встановлення недостовірних даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення та у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку, як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року N 6-91цс14, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши досліджені докази суд вважає, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог по суті заявленого позову, а саме, що у відповідачки був умисел на отримання допомоги обманним шляхом, так як вона зверталася до Лановецького районного центру зайнятості Тернопільської області та Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі із заявами про дату та причину нарахування їй пенсії, а також про повернення незаконно нарахованої їй пенсії, яку просила вирахувати з її щомісячної пенсії. Представником позивача вказана в позовній заяві обставина не доведена, тому в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про занятість населення», ст.12, ч.2,3 ст.36 Закону «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 року № 357, ст.ст. 10,57,60,213,25 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Лановецького районного центру зайнятості Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого матеріального забезпечення та витрат на професійне навчання відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3