Справа № 539/630/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Карпенко Т.П.,

з участю прокурора Лобач Е.В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого,

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідача за вироком Лубенського міськрайсуду від 27.09.2016 р., який набрав законної сили, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Вироком суду встановлено, що 17 січня 2016 року близько 22 год. ОСОБА_1, знаходився у власному господарстві, за адресою с. Вільшанка, вул. Центральна (колишня Радянська) 121 Лубенського району Полтавської області, коли до його господарства прийшла співмешканка ОСОБА_2, яку проводив односельчанин ОСОБА_3

Між ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного спяніння та ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, викликаних ревнощами, розпочалася сварка. Під час сварки, у ОСОБА_1 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 шляхом нанесення ударів кулаками в обличчя.

Після цього, ОСОБА_1 не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_3, внаслідок своїх дій, хоча повинен був та міг її передбачити, наніс із великою силою один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_3, в область лівого ока. Внаслідок даного удару, ОСОБА_3 впав назад на спину, ударившись лівою тімяно-скроневою та лівою тімяно-потиличною ділянками голови об цементно-бетонну поверхню ганку будинку.

Цього ж дня ОСОБА_3 був госпіталізований до реанімаційного відділення Лубенської КЦМЛ, де від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №31 від 19.02.2016 року смерть ОСОБА_3 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливами в речовину головного мозку та під його оболонки.

Згідно довідки розрахунку комунальної Лубенської ЦМЛ від 17.02.2017 року на лікування потерпілого ОСОБА_3 за період з 17.01.2016 року по 20.01.2016 року витрачено 2873,75 грн.

На підставі викладеного, позивач прохав суд стягнути з ОСОБА_1 на користь фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради 2873 грн. 75 коп. витрат за стаціонарне лікування потерпілого.

В судовому засіданні прокурор Лобач Е.В. позов підтримав, прохає його задовольнити, обґрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві.

Представник третьої особи комунальної Лубенської центральної міської лікарні в судове засідання не зявився, згідно листа третя особа прохали справу розглядати за відсутності їх представника та прохала задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково, пояснив, що він згідний заплатити кошти за ліки, витрачені на лікування ОСОБА_3 Позовні вимоги в частині стягнення з нього коштів за ліжко дні не визнав та заперечував проти задоволення позову в цій частині.

Зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.09.2016 р., який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Даним вироком суду встановлено, що 17 січня 2016 року близько 22 год. ОСОБА_1, перебував у своєму господарстві, за адресою с. Вільшанка, вул. Центральна (колишня Радянська) 121 Лубенського району Полтавської області, в стані алкогольного спяніння. В ході виниклої сварки ОСОБА_1 наніс із великою силою один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_3, в область лівого ока. Внаслідок даного удару, ОСОБА_3 впав назад на спину, ударившись лівою тімяно-скроневою та лівою тімяно-потиличною ділянками голови об цементно-бетонну поверхню ганку будинку. Цього ж дня ОСОБА_3 був госпіталізований до реанімаційного відділення Лубенської КЦМЛ, де від отриманих тілесних ушкоджень помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи №31 від 19.02.2016 року смерть ОСОБА_3 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливами в речовину головного мозку та під його оболонки. В результаті даних дій ОСОБА_1 потепілому ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забитої рани лівої тімяно-потиличної, лівої потиличної ділянки голови, кровопідтічностей мяких тканин голови в тімяно-скроневій ділянці та потиличній ділянці зліва, лінійного перелому потиличної кістки зліва з розповсюдженням лінії злому на основу черепу, субдуральної гематоми в тім»яно-скронево-потиличній ділянці справа та скронево-потиличній зліва, субарахноїдальних крововиливів в лобно-тім»яно-скронево-потиличних долях лівої півкулі, лобній та скроневій долях правої півкулі мозку, вогнища забоїв мозку з крововиливами, розміченнями кори мозку по фронтально-базальних поверхнях лобних долей лівої та правої півкуль мозку, по базальній поверхні скроневої долі лівої півкулі мозку, синця навколо лівого ока, які носять характер при життєвості, та відносно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого.

Згідно довідки розрахунку комунальної Лубенської центральної міської лікарні від 17.02.2017 року на лікування потерпілого ОСОБА_3 в період з 17.01.2016 року по 20.01.2016 року витрачено 2873,75 грн., з яких витрачено медикаментів лікарні на суму 637,76 грн., та за 3 ліжко дні 2235,99 грн. (вартість 1 ліжко дня 745,33 грн. х 3 ліжко дня).

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» N 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання".

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до довідки комунальної Лубенської центральної міської лікарні від 17.02.2017 року ОСОБА_3 перебував на лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії з 17.01.2016 року по 20.01.2016 року з діагнозом ВЧМТ і на його лікування було витрачено 2873,75 грн.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину.

Враховуючи викладене, наявний причинний зв'язок між встановленими вироком суду злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого ОСОБА_3 на лікуванні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позов задоволено, а позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради 2873 грн. 75 коп. витрат за стаціонарне лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 Ю. А.