Справа № 128/147/17 Провадження № 22-ц/772/1402/2017Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 39Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Берегового О.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницької районної державної нотаріальної контори про визнання бездіяльності та вчинення дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Вінницької районної державної нотаріальної контори про визнання бездіяльності та вчинення дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки - ОСОБА_4, яка за життя, в період з 19.05.1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживала у житловому будинку АДРЕСА_1 За життя позивачка здійснювала догляд за матір'ю та проживала разом з нею. У 2016 році представник позивачки звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та на житловий будинок АДРЕСА_1 В той же день представник позивачки отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), однак постановою нотаріуса відмовленоу вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки даний будинок відноситься до категорії колгоспних дворів, а тому нотаріус не зміг встановити яка саме частка належить померлій матері позивачки. Позивач вважає дії нотаріальної контори неправомірними та просила вказану вище постанову скасувати та зобов'язати Вінницьку районну державну нотаріальну контору видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та вимог процесуального права, а тому просив його скасувати, а позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення сторін, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.33), вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4

Матеріалами справи встановлено, що померла ОСОБА_4 є матір'ю позивачки ОСОБА_2, що зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.03.1985 року виданого повторно, відповідно до якого матір'ю ОСОБА_5 значиться ОСОБА_4 та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 11.03.1985 року виданого повторно, відповідно до якого ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_2

З довідки №791 від 16.09.2016 року, виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року; дочка проживала з матір'ю до дня смерті, здійснювала догляд та надавала допомогу.

Постановою нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 04.01.2016 року за вих.№3/02-31 відмовлено у вчинені нотаріальної дії ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.4).

Зі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 01.11.1989 року, видане за рішенням виконкому Вінницької районної ради за №128 від 19.05.1989 року, вбачається, що житловий АДРЕСА_1 дійсно належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 на праві особистої власності (а.с.14).

Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Статтею 86 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року, яка була чинна на момент видачі ОСОБА_4 вказаного вище свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння) встановлено, що власність буває приватною, колективною та державною.

Відповідно до ст.120, 123 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п.2 ч.1 глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Статтею 46 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

У відповідності до п.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, які підтверджують право власності спадкодавця.

З заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Вінницької районної державної нотаріальної контори про видачу, зокрема, свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.6) вбачається, що неї не було долучено правоустановчий документ на право особистої власності спадкодавця на вищевказане будинковолодіння з відповідною реєстрацією даного майна, оскільки свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння та виписка з господарської книжки за 1991 рік не є правоустановчими документами, які належним чином посвідчують частку ОСОБА_4 у будинковолодінню, що в свою чергу й стало підставою для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Окрім того, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 бажає успадкувати нерухоме майно, яке відноситься до майна колгоспного двору, натомість правовий режим колгоспного двору регулюється спеціальними нормами права ст.109, 120-127 ЦК УРСР, а порядок спадкування ст.563 ЦК УРСР, а також постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року.

Щодо вимог ОСОБА_2, про зобов'язання Вінницької районної державної нотаріальної контори вчинити дії, а саме видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, то ЗУ «Про нотаріат» не передбачає можливості зобов'язання нотаріуса вчинити дії, що узгоджується з позицією ВСУ висловленої у постанові «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року.

За таких обставин, позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх майнових прав та інтересів, що не позбавляє його права на повторне звернення до суду з відповідними позовними вимогами.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Береговий О.Ю.