Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - комунальне підприємство «Кремінна-комунсервіс»,про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 31 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в обґрунтування якого посилався на те, що 29 листопада 2015 року відбулося перше затоплення належної йому на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1. Квартиру залита водою з квартири АДРЕСА_2 що належить на праві власності відповідачу та розташована поверхом вище. Під час огляду квартири відповідача виявленона підлозі кухні воду, каналізацію у розібраному стані. 01 грудня 2015року його квартиру було знову затоплено, зі стелі кухні в його квартирі текла вода.

Зазначав, що залиття квартири відбулося з вини відповідача, який розібрав у своїй квартирі каналізаційні труби та залишив їх у такому стані, що підтверджується актом комісії від 09 грудня 2015 року. Згідно висновку комісії на кухні його квартири видно підтоплення, жовті плями на стелі, потріскався гіпсокартон на підвісній стелі, замкнула електропроводка. Вартість відновлювального ремонту складає 7 819 грн. Після затоплення квартири стан його здоров'я різко погіршився, він є інвалідом ІІ групи, будь-які переживання спричиняють страждання, до теперішнього часу він з сім'єю проживає у не відремонтованій квартирі, чим завдано моральну шкоду.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_7 на його користь майнову шкоду у розмірі 7 819 грн та моральну шкоду в сумі 10 тис. грн, а також судові витрати з проведення експертного висновку в сумі 800 грн.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 31 березня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 1 563 грн 80 коп. та моральну шкоду в сумі 600 грн.В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 18 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та члени його сім'ї є власниками квартири АДРЕСА_1. Відповідачу належить квартира № 16 у цьому будинку поверхом вище.

Актом комісії у складі першого заступника голови Кремінської міської ради, інспектора та майстра комунального підприємства «Кремінна-комунсервіс» від 08 грудня 2015 року встановлено наслідки підтоплення кухні в квартирі позивача, а саме: виявлено жовті плями на стелі, розшарування гіпсокартону на підвісній стелі, замикання електропроводки. Згідно кошторису розмір збитків, що становить вартість ремонту, завданого позивачу внаслідок залиття кухні його квартири у вигляді прямих та непрямих витрат становить 7 819 грн.

Актами комісії у складі заступника керівника комунального підприємства «Кремінна-комунсервіс», майстра та слюсарів-сантехніків від 02 лютого 2016року та 04 лютого 2016 року виявлено самовільну врізку каналізаційної труби з кухні квартири позивача у центральний трубопровід системи каналізації до підвалу і встановлено засмічення каналізаційного стояку побутовим сміттям у перекритті між підвалом та першим поверхом цього будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд відхилив доводи позивача ОСОБА_6 про те, що при першому обстеженні квартири відповідача було встановлено демонтаж колін каналізаційної труби, оскільки ці доводи не доведені належними та допустимим доказами. Квартира відповідача фахівцями не обстежувалася, факт несправності сантехнічного обладнання в квартирі відповідача не встановлений, відповідний акт не складався. Інших доказів, які б підтвердили, що саме внаслідок дій чи бездіяльності відповідача сталося залиття квартири позивача, суду не надано. Посилаючись на акт КП «Кремінна-комунсервіс» в обґрунтування затоплення квартири з вини відповідача, позивач не звернув уваги на те, що в акті зазначено, про те, що підтоплення квартири позивача з квартири поверхом вище АДРЕСА_2 зафіксовано зі слів ОСОБА_6 При цьому акт не містить висновків щодо причини затоплення квартири позивача. Між тим, відповідно до акта КП «Кремінна-комунсервіс» від 02 лютого 2016 року кухонний стояк каналізації був засмічений між підвалом та першим поверхом. Факт наявності недоліків в каналізаційній системі відповідача та недбайливе ставлення останнього до сантехнічного обладнання в своїй квартирі у судовому засідання апеляційного суду не знайшов свого підтвердження.

Колегія суддів погоджується із такими висновками судів.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та виназаподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

На підставі ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу.

За п. 4 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання за власний рахунок лише у тому випадку, якщо прилади, пристрої чи обладнання вийшли з ладу з їх (відповідачів) вини.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи на підставі оцінки кожного здобутого доказу окремо та усіх доказів у їх сукупності з дотриманням правил, передбачених ст. ст. 185, 187, 189, 212 ЦПК України, апеляційний суд встановив відсутність причинного зв'язку між порушенням правил користування системою внутрішньої каналізації власником квартири АДРЕСА_2 та наслідками залиття квартири позивача, дійшов обґрунтованого висновку про те, що засмічення каналізаційної труби не є наслідком бездіяльності ОСОБА_7 щодо утримання інженерного обладнання.

Враховуючи те, що судом у діях відповідача не встановлено наявності складу цивільного правопорушення, висновок суду про відсутність підстав покладення відповідальності з відшкодування шкоди на відповідача є правильними.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 18 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик