Справа № 2-1141/11 Провадження № 22-ц/795/801/2017 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Овчарик В. М. Доповідач - Тагієв С. Р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіТагієва С.Р.,
суддів:Лакізи Г.П., Харечко Л.К.,
при секретарі:Халимон Т.Ю.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії, бездіяльність та рішення начальника Срібнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області частково задоволено скаргу сторони виконавчого провадження - ОСОБА_5, визнано неправомірною бездіяльність начальника Срібнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - Срібнянського РВ ДВС) Тарабарі О.І. у частині ненаправлення ОСОБА_5, як боржнику у виконавчому провадженні, постанови про відкриття виконавчого провадження № 52163559 від 08 вересня 2016 року рекомендованим листом з повідомленням. В іншій частині вимог ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про незаконність даного судового рішення та зазначає, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме не досліджені в повному обсязі усі обставини справи та не враховано вимоги діючого законодавства, що призвело до помилкового рішення. ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року та постановити нову, якою повністю задовольнити його позовні вимоги, а саме: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця - начальника Срібнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Тарабарі О.І. в частині не направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2016 року та постанови про арешт майна боржника від 18.10.2016 року рекомендованими листами з повідомленнями, визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця - начальника Срібнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Тарабарі О.І. в частині винесення постанови про відкриття провадження від 08.09.2016 року та постанови про арешт майна боржника від 18.10.2016 року, зобов'язавши останнього скасувати відповідні постанови, а також визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця - начальника Срібнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Тарабарі О.І., яка полягає у неналежному контролі за законністю, своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень, що призвело до порушень прав учасників виконавчого провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виконавчий лист № 2-114, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області 25.04.2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 131 173,86 грн. заборгованості перебував на виконанні кількох виконавчих служб, до Срібнянсбкого РВ ДВС надійшов за належністю з Прилуцького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області (а.с. 298- 300), що спростовує доводи апеляційної скарги про закінчення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. 08.09.2016 року начальником Срібнянського РВ ДВС Тарабарею О.І. була винесена постанова про відкриття провадження (а.с. 304), що цілком узгоджується з приписами ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" у редакції до 05.10.2016 року, відповідно до якої державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Будь-яких доказів, які б могли підтвердити невідповідність виконавчого документу вимогам закону, був поданий поза межами строку для його подання або був поданий не до належного органу державної виконавчої служби, скаржником не надано.

Разом з цим, як вірно встановив суд першої інстанції, Срібнянським РВ ДВС не була виконана вимога ч. 1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження", відповідно до якої копія постанови про відкриття провадження надсилається сторонам провадження рекомендованим листом: у матеріалах справи відсутні підтвердження такого відправлення. Тому висновок суду про задоволення скарги у частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця - начальника Срібнянського РВ ДВС Тарабарі О.І. в частині ненаправлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2016 року - є правомірним.

Однак вказані порушення, пов'язані з неналежним повідомленням боржника про відкриття виконавчого провадження, не можуть бути підставою для скасування законно винесеної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2016 року Срібнянським РВ ДВС був надісланий запит про надання інформації щодо реєстрації за боржником будь-якого майна (а.с. 306) та отримано відповідь, що у власності ОСОБА_5 є майно у вигляді земельних ділянок площею 3, 75 га, 0,4145 га та 0,1941 га (а.с. 307, 313-319). Постановою начальника Срібнянського РВ ДВС від 18.10.2016 року на зазначені вище земельні ділянки ОСОБА_5 був накладений арешт (а.с. 321-322). Проаналізувавши норми чинного законодавства, апеляційний суд не вбачає у таких діях державного виконавця - начальника Срібнянського РВ ДВС Тарабарі О.І. порушень закону, оскільки п. 6 ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 48, ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» у новій редакції, яка діяла на час винесення постанови, передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином відсутні підстави вважати неправомірними дії та рішення Тарабарі О.І. в частині винесення постанови про арешт майна від 18.10.2016 року. Законно винесена постанова не може бути скасована.

Також не підлягає задоволенню і вимога скаржника про визнання неправомірною бездіяльність Тарабарі О.І. щодо ненаправлення скаржнику даної постанови рекомендованим листом, оскільки частиною 1 статті 28 Закону України „Про виконавче провадження" у редакції, яка діяла на час винесення постанови (після 05.10.2016 року), копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виходячи із результатів системного аналізу наведених правових норм, викладених обставин справи, колегія суддів апеляційного суду не знаходить законних підстав для скасування ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року та вважає, що суд першої інстанції, постановляючи дану ухвалу, правильно встановив обставини спору, дослідив докази у справі, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку. Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, якщо апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, він відхиляє скаргу та залишає ухвалу без змін.

Керуючись статтями 303, п.1 ч. 1 ст. 312, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: