АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 766/9153/17
Номер провадження:22-ц/791/1389/17
Головуючий в І інстанції Хайдарова І.О.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоКолісниченка А.Г.,
суддів:Вейтас І.В.,
Радченка С.В.,
за участю секретаряПавловської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30.05.2017 року у справі за поданням відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонської області про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.05.2017 року подання ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області задоволено. Тимчасового обмежено ОСОБА_5 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України до моменту виконання зобов'язань по виконавчому листу №357/13897/16-ц, виданого 01.03.2017 року Білоцерківським районним судом Київської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в сумі 12085177,69 грн.

Не погодившись з такою ухвалою суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що він не може вважатися винним в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що він не з'явився на виклики державного виконавця, чи будь-яким іншим способом ухилявся від виконання рішення суду, а тому підстави для його обмеження у виїзду за кордон відсутні. Жодного листа з викликом від державного виконавця, про які зазначено в ухвалі суду, ОСОБА_5 не отримував. Також судом не врахована та обставина, що державним виконавцем необґрунтовано необхідність застосування заходу впливу з метою забезпечення належного виконання боржником рішення суду у вигляді тимчасового обмеження виїзду боржника за межі України. Більше того, необхідність обмежувати право виїзду за кордон взагалі відсутня, оскільки, в боржника було в наявності нерухоме майно, яке державним виконавцем було описано та накладено арешт, тому внаслідок виїзду за кордон боржника майно не може зникнути і може бути безперешкодно реалізоване в порядку передбаченому законодавством. На підставі чого, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5

Представниця ОСОБА_5 - ОСОБА_7, у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягав, з підстав зазначених у скарзі.

Представник ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам визначених цивільно-процесуальним законом, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості на користь ОСОБА_6

Однак з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №357/13897/16-ц виданого 01.03.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості за договором позики від 15.12.2015 року в розмірі 12078400 грн. та судовий збір 6777,69 грн. (а.с.18).

17.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.03.2017 року державним виконавцем постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_5

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За положенням п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, передбачено, що громадянину може бути відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Так з матеріалів подання державного виконавця не вбачається, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання рішення суду, а також враховуючи, що додані до подання матеріали виконавчого провадження, не підтверджують факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань, що він свідомо та умисно ухиляється від виконання покладених судовим рішенням зобов'язань, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що обмеження у праві виїзду за кордон було застосовано судом передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, а даний час таке обмеження порушує права заявника вільно пересуватися в межах будь-якої держави.

Виходячи з викладеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30.05.2017 року скасувати.

Ухвалити у справі нову, якою у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: І.В.Вейтас

С.В.Радченко