Справа № 504/2167/17
провадження №2/504/1827/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області, про зобовязання особи, яка здійснює самочинне будівництво, провести відповідну перебудову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участі третьої особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області, про зобовязання особи, яка здійснює самочинне будівництво, провести відповідну перебудову.

06.07.2017 р. представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 проводити на земельній ділянці по вул. Українській, 21 в с. Ліски Лиманського району Одеської області будь-які будівельні роботи, оскільки такі роботи становлять реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі його прийняття, та накладення арешту на земельну ділянку по вул. Українській, 21 в с. Ліски Лиманського району Одеської області, власником якої є відповідач ОСОБА_2.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вивчивши представлені матеріали суддя приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині заборони відповідачу проводити на земельній ділянці будь-які будівельні роботи.

Вимоги щодо накладення арешту на земельну ділянку є необґрунтованим, та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК Україниу заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливить подальше виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 ПП ВСУ від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості власника користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Всупереч вказаним вимогам представник позивача, не надав суду належних доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову. Заява не містить обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суддя не вбачає існування реальної загрози подальшого невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Окрім того, вказане нерухоме майно перебуває у власності фізичної особи, тому суддя дійшов висновку, що безпідставне та необґрунтоване накладення арешту на нерухоме майно порушить права відповідача як власника.

Право на власність гарантоване ст. 41 Конституції України. Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 від 20.03.52 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також суд вважає за потрібне звернути увагу представника позивача, позивача, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу заявника на тому, що шляхом арешту на майно забезпечується тільки позов майнового характеру, позов, заявлений позивачем не має майнових вимог, а тому не може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборони ОСОБА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, площею 0,0993га, кадастровий номер :01:002:0593, що розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Ліски, вул. Українська, 21, власником якої вона є.

У задоволенні вимоги представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну діялнку, відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в пятиденний строк з моменту її отримання. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: П.В. Добров