Справа № 361/4059/17
Провадження № 2/361/2435/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Броварське автотранспортне підприємство-13209» про визначення розміру заробітної плати, зобов'язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить зобов'язати ПАТ «Броварське автотранспортне підприємство - 13209» здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження с.п. Старі Соколи у період з 13.06.1986р. по 30.06.1986р. премію в розмірі 1 400,00 крб. та виплачену заробітну плату в сумі 221,18 крб., що в загальному складає 1621 крб. 18 коп., та надати довідку для пред'явлення в Пенсійний фонд з урахуванням вказаних виплат, визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 1621 крб. 18 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження с.п. Старі Соколи у період з 13.06.1986р. по 30.06.1986р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у 1986 році перебував у трудових відносинах з Броварським автотранспортним підприємством -13209. Працював на посаді водія та був відряджений до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи (с.п. Старі Соколи) у період з 13.06.1986р. по 30.06.1986р.

Внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав 2-гу групу інвалідності.

За роботу в зоні відчуження у період з 13.06.1986р. по 30.06.1986р. позивачу виплачена заробітна плата в сумі 221,18 крб.

У зв'язку з прийняттям постанови КМ України від 23 листопада 2011 року N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу стало відомо, що розрахунок та виплата заробітної плати за період праці в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році були зроблені невірно, без врахування вимог Законів Уряду, з яких знято гриф «таємно», та «для службового користування», що регламентували порядок оплати праці у 30-ти км зоні відчуження.

З метою відновлення свого права позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив для правильного визначення та нарахування йому пенсії провести відповідно до законодавства перерахунок його заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Чорнобиль, включити у довідку про заробітну плату премію в розмірі 1400 крб. відповідно до підпункту 3 пункту 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, Розпорядження Ради Міністрів СРСР №964 від 17 травня 1986 року та заробітної плати в сумі 221,18 крб. і видати нову довідку про заробітну плату в зоні відчуження в розмірі 1 621,18 крб.

Відповідач відмовив у проведенні перерахунку заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС, вважає, що у даному випадку відповідач діє неправомірно та порушує його право на перерахунок заробітної плати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у позовній заяві позивач просив суд розглянути дану справу за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача ПАТ «Броварське автотранспортне підприємство - 13209» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Від керівника товариства надійшов лист із проханням розглянути дану справу у відсутність представника.

Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 1, про що свідчить посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Серія НОМЕР_1, видане Київською облдержадміністрацією 08.12.2000р.

Судом встановлено, що у період з 13.06.1986р. по 30.06.1986р. позивач був відряджений до с.п. Старі Соколи, де приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Із копії довідки № 175, виданої 31.07.2000р. ПАТ «Броварське автотранспортне підприємство - 13209», вбачається, що позивачу ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської АЕС була виплачена заробітна плата в розмірі 221,18 крб. згідно із постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Броварське автотранспортне підприємство - 13209» із заявою, у якій просив для правильного визначення та нарахування йому пенсії провести відповідно до законодавства перерахунок його заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, включити у довідку про його заробітну плату премію в розмірі 1400 крб., що виділялась Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР у розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування, і видати йому нову довідку про заробітну плату в зоні відчуження із урахуванням премії у вказаному розмірі та виплаченої заробітної плати.

26 травня 2017 року листом за вих. № 75 ПАТ «Броварське автотранспортне підприємство - 13209» у видачі позивачу ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, одержану ним за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із включенням до неї премії в розмірі 400 крб. відмовлено, посилаючись на те, що таку одноразову премію йому не виплачували, тому підстави для включення премії у довідку про заробітну плату відсутні.

З такою позицією відповідача ПАТ «Броварське автотранспортне підприємство - 13209» суд не погоджується.

Правилами ст. 49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

Згідно зі статтею 3 ЗУ «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991 року, Закони УРСР і інші нормативні акти діють на території України, оскільки вони не суперечать Законам України, прийнятим після проголошення незалежності, у зв'язку з чим зазначені нормативні акти є діючими, що також підтверджується листом Міністерства праці України № 18-д 1452/5 від 23 жовтня 2000 року.

У зв'язку із наведеним, відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС с.п. Старі Соколи з 13.06.1986 р. по 30.06.1986 р., виходячи з наступного.

Частиною четвертою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

За змістом частин першої й другої статті 54 даного Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. У всіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Згідно із частиною четвертою статті 57 вказаного Закону порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що за бажанням осіб пенсії можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно із підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року №207-7 Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища працівникам підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої підпорядкованості), які безпосередньо приймали участь в роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинна була виплачуватись премія в розмірі, який не повинен був перевищувати, 400 крб. на місяць.

Листом Мінпраці України, Міністерством України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та Міністерством фінансів України № 09-3751 від 29 жовтня 1992 року роз'яснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження та їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись згідно із чинним законодавством України.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

У зв'язку з численними запитами про порядок вирішення грошових вимог осіб, які брали участь у роботах в зоні відчуження в 1986 - 1987 роках, Міністерством праці України, Міністерством України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС і Міністерством фінансів України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, № 1082/3к, № 13-412/308 надано роз'яснення, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986 - 1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України.

Зазначені витрати здійснюються за рахунок власних коштів підприємства (організації) і компенсації з державного бюджету не підлягають.

Таким чином, відповідач ухиляється від виконання вищезазначених нормативно-правових актів і як наслідок порушує статтю 46 Конституції України.

При розрахунку сум заробітної плати при складанні вказаної довідки відповідачем не було застосовано вимоги Кодексу законів про працю України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХИ, постанови Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської ради профспілок від 10 червня 1986 року № 207-7, листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986 - 1990 роках осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища», постанови КМ України № 1210.

При видачі довідки про заробітну плату відповідач виключив з переліку, зазначеній у довідці від 31 липня 2000 року № 175 нормативно-правові акти, чим порушив право Позивача на соціальний захист, визначений у статті 46 Конституції України, оскільки з вини відповідача до неї не включено цілий ряд виплат, які належали позивачу до виплати, і з вини ж відповідача або не були взагалі нараховані, або не включені у довідку.

Вказані нормативні акти містять спеціальні норми права по відношенню до використаних Відповідачем загальних, і, отже, згідно визначення конкуренції загальної та спеціальної норм права, підлягають застосуванню при перерахунку заробітної плати.

У разі, якщо особа, яка брала участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вважає що оплату праці за виконання зазначених робіт було здійснено неправильно, з метою відстоювання своїх прав та для можливого позитивного вирішення питання особа може використовувати норми статей 233 й 238 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким терміном. Тобто трудове законодавство не обмежує строки звернення працівника в суд, якщо його трудове право на відповідну оплату праці порушене.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей1,12 Закону України «Про оплату праці»право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому, право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Суд приходить до висновку, що довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

Всього за роботу в зоні відчуження с.п. Старі Соколи за період з 13.06.1986 р. по 30.06.1986 р. позивачу мала бути виплачена заробітна плата в загальному розмірі 1621,18 крб. (221,18 крб. + 1400 крб.).

Враховуючи наведені обставини, суд вважає позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 60, 212-215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Броварське автотранспортне підприємство - 13209» здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження с.п. Старі Соколи у період з 13.06.1986 р. по 30.06.1986 р. премію в розмірі 1 400,00 крб. та виплачену заробітну плату в сумі 221,18 крб., що в загальному складає 1621 крб. 18 коп., та надати довідку для пред'явлення в Пенсійний фонд з урахуванням вказаних виплат.

Визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 1621 крб. 18 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження с.п. Старі Соколи у період з 13.06.1986 р. по 30.06.1986 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський