Справа № 574/450/17
Провадження № 2/574/309/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Лігерко Т.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до Червонослобідської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 27.02.1999 року померла ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай), яке було посвідчено відповідним сертифікатом, однак вказаний документ було втрачено. 02.03.2017 року було видано дублікат сертифікату серії СМ №0284802. Спадщину вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем за заповітом. Однак коли звернулася до нотаріуса, останній відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки текст сертифікату при його повторній видачі не було відтворено у первинному варіанті. Просила визнати за нею право на вказану земельну частку (пай).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, справу просив розглянути без його участі, про що надав до суду письмову заяву.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27 лютого 1999 року в селі Дич Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області померла ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено дублікатом сертифікату серії СМ №0284802, що вбачається із свідоцтва про смерть та дублікату сертифіката (а.с.8,10).

Спадщину після смерті останньої прийняла позивачка, являючись спадкоємцем за заповітом, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, що підтверджується показами представника позивача, заповітом, довідкою Червонослобідської сільської ради (а.с.5,9).

Після укладення повторного шлюбу, позивачці було присвоєно прізвище чоловіка «Яшина» (а.с.6-7).

В квітні 2017 року позивачка звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину згідно зазначеного дублікату сертифікату на земельну частку (пай), однак отримала відмову, оскільки текст даного правовстановлюючого документу при повторній видачі після втрати оригіналу, не було відтворено у первинному варіанті, крім того чинне законодавство не визначає порядку видачі дублікату сертифікату (а.с.18)

Між тим право спадкодавця на земельну частку (пай ) у суду сумнівів не викликає і було доведено в судовому засіданні.

Зокрема судом враховується, що паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, будучи членом КСП, була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії СМ №000005 спілці селян «Колос» 11.05.1995 року і реалізувала своє право на земельну частку (пай), площею 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), отримавши сертифікат на земельну частку (пай), оригінал якого був втрачений (а.с.11-15).

Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до Червонослобідської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, після померлої 27 лютого 1999 року ОСОБА_3, право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Колос» розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі дублікату сертифікату серії СМ №0284802 від 02 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: