Справа №491/524/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Желяскова О.О.

за участю секретаря Рачкової І.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання права власності та звільнення з-під арешту транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 15 вересня 2012 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу транспортного засобу. У відповідності до умов вказаного договору купівлі - продажу, відповідач передав у власність позивачу транспортний засіб марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, тип ТЗ - вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1.

За вказаний транспортний засіб позивачем сплачено визначену договором купівлі - продажу вартість у розмірі 59 800 (п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Факт виконання обов'язку ОСОБА_1 щодо здійснення розрахунку за придбаний транспортний засіб підтверджується власноруч написаною розпискою відповідача у справі.

Згідно укладеного договору купівлі-продажу, відповідач передав позивачу проданий транспортний засіб, що підтверджується актом приймання - передачі транспортного засобу від 15 вересня 2012 року. Разом з транспортним засобом ОСОБА_2 передав позивачу ключі від транспортного засобу та реєстраційні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС000026, зареєстрованого РЕВ 1-го МРВ ОСОБА_3 України в Одеській області 04 серпня 2006 року.

Додатково до укладеного договору купівлі - продажу, на підтвердження свого наміру продати транспортний засіб, відповідач надав довіреність на ім'я ОСОБА_1, яка посвідчена ОСОБА_4, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, реєстраційний номер 582 від 15 вересня 2012 року.

За вказаною довіреністю, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 експлуатувати, продати, заставляти, здавати в найм (оренду), зняти з обліку та поставити на облік в органах ДАІ транспортний засіб марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, тип ТЗ - вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач вказує, що ним були виконані обов'язки за договором купівлі-продажу, а саме прийнято транспортний засіб та сплачено за нього визначену вартість.

Однак, згодом, коли позивач звернувся до органів ДАІ з метою зняття з обліку та постановки на облік транспортного засобу на своє ім'я, в органах ДАІ йому повідомили, що у відповідності до вимог чинного в Україні законодавства за наданою довіреністю, він не вправі здійснювати відчуження транспортного засобу на своє ім'я (ч.3 ст.238 ЦК України: «Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом».

В наступному, після його неодноразових звернень до відповідача з проханням здійснити належне переоформлення транспортного засобу, останній відтерміновував зустрічі з ним, посилаючись на брак часу.

Вважаючи правомірність та законність придбання транспортного засобу, позивачем здійснювалась його експлуатація згідно цільового призначення, вчасно здійснювалась перевірка технічного стану транспортного стану, а також, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відповідними Протоколами № 00580-04531-15 від 10 червня 2015 року та №00512-01488-15 від 15 травня 2016 року та Полісом серії АЕ №8661019 від 18 травня 2016 року.

ОСОБА_1 вказує, що 12 травня 2017 року, він, керуючи вказаним транспортним засобом, був зупинений інспектором роти №3 Управління патрульної поліції у м.Одеса ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5, який йому повідомив, що його транспортний засіб перебуває у розшуку, в зв'язку з чим інспектором було здійснено затримання та доставлення транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м.Одеса, вул.1-ша Станційна, 27-А, що підтверджується копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12 травня 2017 року.

З наданої копії зазначеного вище акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, вбачається, що транспортний засіб перебуває в розшуку на підставі постанови Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області № ВП 52077206 від 01 листопада 2016 року.

Вказана в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12 травня 2017 року інформація підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за №87661638 від 22 травня 2017 року.

Позивач зазначає, що в зв'язку із арештом та вилученням транспортного засобу, він позбавлений можливості здійснювати свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім того станом на день укладення договору купівлі - продажу, будь-які заборони щодо транспортного засобу були відсутні.

Більш того, згідно п.1.2. вищевказаного договору, продавець гарантував, що транспортний засіб належить йому на праві власності, не перебуває у розшуку, під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов'язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України.

Постанова державного виконавця про розшук та арешт майна була винесена 01 листопада 2016 року, в той час коли транспортний засіб був переданий позивачу на умовах договору купівлі - продажу від 15 вересня 2012 року та перебував в його власності більше 4 (чотирьох) років, в звязку з чим звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.72), відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник позивача, діючий на підставі довіреності (а.с.43) в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду заяву (а.с.76), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду заяву (а.с.74), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник відповідача Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області, діючий на підставі довіреності (а.с.44), в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак начальник Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області надала на адресу суду письмову заяву (а.с.78), відповідно до якої просить розглянути справу у відсутність їх представника, взяти до уваги пояснення раніше надані до суду щодо правомірності дій заступника начальника Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області.

Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника позивача та відповідачів, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 15 вересня 2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем у письмовій формі, лише за їх особистими підписами, ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_1 транспортний засіб марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, тип ТЗ - вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1. При цьому за транспортний засіб ОСОБА_1 сплачено визначену вартість автомобіля у розмірі 59 800 гривень 00 копійок (а.с.7-8)

Відповідно до копії розписки від 15 вересня 2012 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 59800 гривень за транспортний засіб марки: FAW, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.11).

Згідно копії акту приймання-передачі транспортного засобу від 15 вересня 2012 року, ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв транспортний засіб марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, тип ТЗ - вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням морального та фізичного зносу (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС000026, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, тип ТЗ - вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.10).

Також зясовано, що згідно копії довіреності від 15 вересня 2012 року, яка посвідчена ОСОБА_4, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, реєстраційний номер 582, ОСОБА_2 надав довіреність на ім'я позивача, відповідно до якої уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС000026, транспортним засобом марки: FAW, реєстраційний номер ВН 3354 (а.с.12). Вказана довіреність зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей приватним нотаріусом ОСОБА_4 за №38361874, про що свідчить витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №22769673 від 15 вересня 2012 року (а.с.13).

Встановлено, що ОСОБА_1 10 червня 2015 року та 17 травня 2016 року проводив перевірку технічного стану транспортного засобу марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, тип ТЗ - вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що свідчать копії протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу №00580-04531-15 та №00512-01488-16 (а.с.14-15).

З копії акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12 травня 2017 року, вбачається, що інспектор роти №3 Управління патрульної поліції у м.Одеса ДПП лейтенант поліції ОСОБА_5, повідомивши, що транспортний засіб марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, тип ТЗ - вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуває у розшуку, здійснив затримання та доставлення транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м.Одеса, вул.1-ша Станційна, 27-А (а.с.16).

З копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №87661638 від 22 травня 2017 року, вбачається, що на підставі постанови Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження № ВП 52077206 від 01 вересня 2016 року, накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 (а.с.17).

Відповідно до копії полісу №АЕ/8661019 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючого в період з 18 травня 2016 року по 17 травня 2017 року, ОСОБА_1 застрахував належний йому автомобіль марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, тип ТЗ - вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.49).

Згідно копії виконавчого листа №491/1336/15-ц, виданого 08 лютого 2016 року Ананьївським районним судом Одеської області, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, паспорт серії КК №537215, виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 14 січня 1998 року, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м.Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р №0004), заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 14 травня 2013 року у розмірі 61474 гривні 47 копійок (а.с.52).

Також зясовано, що постановою заступника начальника Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області серії ВП №52077206 від 01 вересня 2016 року, відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №491/1363/15-ц виданого 08 лютого 2016 року Ананьївським районним судом Одеської області (а.с.53).

Відповідно до копії повідомлення Територіального сервісного центру №5149 РСЦ МВС в Одеській області №21/15/5149-1882 від 21 вересня 2016 року, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровано два транспортні засоби: мотоцикл марки МХ 200 F, 2007 р.в., д/н НОМЕР_3 та автомобіль марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1 (а.с.54).

Встановлено, що постановою заступника начальника Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області серії ВП №52077206 від 01 листопада 2016 року накладено арешт на мотоцикл марки МХ 200 F, 2007 р.в., д/н НОМЕР_3 та автомобіль марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1, що належать боржнику ОСОБА_2 (а.с.55).

Зясовано, що постановою заступника начальника Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області серії ВП №52077206 від 01 листопада 2016 року оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_2: мотоцикл марки МХ 200 F, 2007 р.в., д/н НОМЕР_3 та автомобіль марки: FAW, модель СА1041К26L2R5, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1 (а.с.56).

З копії повідомлення Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції №8132/41/13/01-2017 від 15 травня 2017 року, вбачається, що працівниками Управління патрульної поліції у м.Одесі затримано автомобіль марки FAW, модель СА1041К26L2R5, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1, який знаходиться у розшуку, ініційованому Ананьївським ВДВ Одеського МУЮ, по ВП №52077206 від 01 листопада 2016 року. Автомобіль розміщено на майданчик тимчасового зберігання транспорту №7, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Станційна, 27-А (а.с.57).

Також зясовано, що заступник начальник Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області доручив Малиновському відділу ДВС міста ОСОБА_6 ГТУЮ в Одеській області здійснити опис та арешт, належного ОСОБА_2 автомобіля марки FAW, модель СА1041К26L2R5, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1, який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспорту №7, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Станційна, 27-А (а.с.59).

Відповідно до ст.ст. 181, 182 ЦК України, режим нерухомої речі може бути поширений законом на речі, права на які підлягають державній реєстрації. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оформлення довіреності не є підставою для набуття права власності на автомобіль, оскільки це право виникає з моменту його державної реєстрації

Нормами чинного законодавства України встановлено, що купівля-продаж транспортних засобів, здійснюється на підставі положень цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою КМУ від 11 листопада 2009 року №1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ України від 07 вересня 1998 року №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

У пункті 2 ч.1 ст.181 ЦК України визначено, що режим нерухомої речі поширюється на речі, права на які підлягають державній реєстрації. Тобто, на автомобіль поширюється правовий режим нерухомої речі.

Частиною 1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі (правовий режим яких носять і транспортні засоби), їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частина 2 названої статті передбачає, що державна реєстрація таких прав здійснюється відповідним органом (згідно ч.4 ст.34 Закону України «Про дорожній рух» таким органом реєстрації для автомобілів є сервісний центр МВС).

Отже, будь-яка фізична чи юридична особа стає власником транспортного засобу з моменту реєстрації його на своє ім'я в підрозділі сервісного центру МВС.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній

рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Згідно із ст.34 вказаного Закону державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі.

Державна реєстрація і облік здійснюються органами сервісного центру МВС, а їх порядок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів

У пункт 1 Порядку зазначено: «Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також: самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків».

Пунктом 2 Порядку передбачено, що цей нормативний акт є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

В абзаці 1 п. 7 Порядку визначено, що власники транспортних засобів та особи, які їх експлуатують на законних підставах, зобов'язані їх зареєструвати (перереєструвати) упродовж 10 днів після придбання (одержання).

У п.5 Порядку зазначено, що «Особи, які порушують цей Порядок, несуть відповідальність згідно із законодавством».

Таким чином, дії по відчуженню транспортних засобів не повинні суперечити визначеному порядку державної реєстрації транспортних засобів та мають здійснюватися у відповідності до вказаного Порядку

Пунктом 8 Порядку чітко встановлено, що перед відчуженням, транспортний засіб, що перебував в експлуатації і зареєстрований в підрозділі ДАІ, повинен бути знятий там з обліку.

Отже, до вчинення дій щодо реєстрації автомобіля, передбачених вищевказаним Порядком, відповідач не мав права відчужувати спірний автомобіль, а позивач не мав права його придбати.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 діяли всупереч вказаним правилам, зазначеним у Положенні, хоча, як стверджує сам позивач, вони від початку мали намір здійснити відчуження автомобіля.

Таким чином, законодавець визначив спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, тому визнання укладеним договору купівлі-продажу та права власності на нього не є належним способом захисту порушеного права.

Згідно ст.ст.238, 244 ЦК України, довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

Видача довіреності на право керування та розпорядження транспортним засобом і укладення договору купівлі-продажу автомобіля мають різні правові наслідки.

Як зазначив ВСУ України в своїй постанові від 16 грудня 2015 року за № 688 видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Вказана позиція є обовязковою для всіх учасників правозастосування згідно з вимогами ст.360-7 ЦПК України.

Згідно Порядку, у відносинах, пов'язаних з реєстрацією та обліком транспортних засобів, вказана довіреність надає особі право експлуатувати автомобіль, представляти інтереси власника в підрозділах Державтоінспекції і навіть зняти його з обліку для реалізації, але на підставі такої довіреності особа не має можливості без власника, вказаного в реєстраційних документах, самостійно зняти з обліку автомобіль, щоб перереєструвати його на себе.

Щодо зібраних по справі доказів, які на думку позивача свідчать про фактичне користування та виникнення права власності, зокрема: копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копії протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу, за якими позивачем проведення техобслуговування спірного автомобіля, то вказані докази свідчать про потенційне користування (експлуатацію) спірним автомобілем позивачем, а не виникнення права власності на нього. Таким чином, доводи позивача щодо правомірності набуття позивачем права власності на спірний автомобіль, що підтверджується розпискою та довіреністю, договором купівлі-продажу (без додержання вимог п.8 Порядку), вільне володіння вказаним транспортом протягом чотирьох років, проведення ремонтних робіт, технічного обслуговування, страхування автомобілю в своїй сукупності не доводять набуття позивачем права власності на спірний автомобіль, оскільки право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів, проте, коли законом, для певного виду майна, передбачена спеціальна процедура набуття його у власність, в даному випадку державна реєстрація, то майно вважається набутим правомірно з моменту вчинення таких дій, чого в даному випадку зроблено не було.

В матеріалах справи відсутній договір купівлі-продажу автомобіля марки FAW, модель СА1041К26L2R5, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1, вчинений у письмовій формі, підписаний обома сторонами продавцем і покупцем, засвідчений підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, який би містив всі істотні умови, необхідні для чинності такого договору купівлі-продажу, як того вимагають норми статей 202, 203, 207, п.3 ст.208 , ст.ст.328, 626, 638 глави 54 ЦК України, п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07 вересня 1998 року №1388 (далі-Порядок).

Таким чином зясовано, що відсутні правові підстави для визнання права власності за позивачем на вказаний спірний автомобіль на підставі ст.392 ЦК України, оскільки видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем, а також розписка не свідчать про укладення договору купівлі-продажу автомобіля та, відповідно, визнання права власності, оскільки вони не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

Позивачем не заперечувалось, що спірний автомобіль не знятий з обліку в органах ДАІ, станом на цей час зареєстрований за ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, відповідачем не подавалась заява про зняття автомобіля з обліку. Позивач не вжив усіх заходів, передбачених актами цивільного законодавства щодо купівлі-продажу спірного автомобіля, а тому не набув права власності на даний автомобіль.

Крім того, судом встановлено, що 15 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено правочин, за яким позивач отримав право розпорядження транспортним засобом - автомобілем марки FAW, модель СА1041К26L2R5, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1. На підставі виданої довіреності у позивача виникли права і обов'язки, що випливали із змісту довіреності, а саме: керування транспортним засобом, експлуатація, розпорядження, і т.д., а не придбання спірного автомобіля.

Пунктом 41 Порядку заборонено зняття з обліку транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова слідчого або державного виконавця про накладення арешту.

Крім того з матеріалів цивільної справи вбачається, що, державним виконавцем, на підставі рішення суду (виконавчого листа), яке є обовязковим для виконання, було накладено арешт на спірний транспортний засіб, який належить боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності, а тому підстави для виключення спірного автомобіля з-під арешту та зняття заборони на його відчуження не вбачається.

Таким чином, спірний автомобіль у встановленому законом порядку не був зареєстрований за позивачем ОСОБА_6, а виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 (власника автомобіля) суми боргу у розмірі 61474,47 грн. не завершено, а постановою державного виконавця накладено арешт на все належне ОСОБА_2 нерухоме майно в межах суми боргу, тому підстав для задоволення позовних вимог, щодо звільнення майна - автомобіля - з-під арешту немає.

Таким чином судом встановлено, що позивач не є власником автомобіля марки FAW, модель СА1041К26L2R5, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1, на який накладено арешт. Оскільки довіреність на право розпорядження автомобілем, а також розписка не свідчать про укладення сторонами договору купівлі-продажу автомобіля і не породжує наслідків, повязаних з набуттям права власності на транспортний засіб, накладенням державним виконавцем арешту на спірний автомобіль, права ОСОБА_1 порушені не були. Враховуючи викладене, а також те, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 (власника автомобіля) суми боргу у розмірі 61474,47 грн. не завершено, а постановою державного виконавця накладено арешт на все належне ОСОБА_2 нерухоме майно в межах суми боргу, тому підстав для задоволення позовних вимог, щодо звільнення майна - автомобіля з-під арешту немає.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.202, 203, 207, п.3 ст.208, 638-640, 655 ЦК України, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів ,причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, ст.ст.3-8, 10, 11, 60, 80, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання права власності та звільнення з-під арешту транспортного засобу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Желясков

Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20__ року.