пр. № 4-с/759/14/17
ун. № 759/9819/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Борисюка Романа Анатолійовича про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 р. скаржник звернувся до суду зі зазначеною скаргою, просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Борисюка Р.А. Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2016 ВП №51578118, аргументуючи тим, що державним виконавцем було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення по справі було прийнято без його участі, він не був повідомлений про відкриття провадження по цивільній справі щодо до нього, не отримував від суду матеріали позову, не приймав участь у жодному судовому засіданні, не отримував жодноїповістки про виклик суду тому було порушено його права визначені ст. 27, 31 ЦПК України.

Заявник та його представник у судове засідання не з'явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 46, 49).

Заінтересовані особи у судове засідання не з'явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили (а.с. 43, 47, 48).

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Виконавчі листи, що видаються судами підлягають виконанню державною виконавчою службою (ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»). При цьому, державні виконавці зобов`язані здійснити необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує на необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Судом встановлено 07.07.2016 на підставі виконавочго листа №759/19726/15-ц виданого 01.06.2016 відкрито виконавче провадження №51578118 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 36971 грн 56 коп. (а.с. 5).

Вказану постанову державним виконавцем Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Борисюком Р.А надіслано на адресу скаржника 07.07.2016, яку ОСОБА_1 отримав (а.с. 5, 6).

Такі дії державного виконавця цілком відповідають вищенаведеним положенням ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець за заявою стягувача прийняв виконавчий лист, за яким не закінчився строк його пред'явлення до виконання, який відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений він до виконання до належного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець у передбачений цією статтею строк виніс відповідну постанову, зміст якої ґрунтується на положеннях закону, і вчасно після винесення направив її боржнику та стягувачу.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого ровадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що узгоджується із положеннями ч. 5 ст. 25 даного закону.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що оскаржуване рішення було прийнято в межах повноважень державного виконавця, права і свободи заявника не було порушено, оскільки в силу ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ України в своєму листі від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд, зокрема, визнає оскаржуване рішення незаконним та зобов`язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення, а не скасовує сам ті чи інші рішення ВДВС, як формулює свої вимоги заявник.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 17, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-388 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Борисюка Романа Анатолійовича про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Солом`янський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення ухвали суду, мають право її оскаржити протягом п`яти днів із дня отримання її копії.

СУДДЯ: