Справа № 714/225/17
Провадження № 2/714/149/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого-судді: Козловської Л.Д.

секретар: Онофрей Ш.К

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2, звернувся до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. 02.03.2013 року у віці 72 років померла його бабка ОСОБА_3. Остання за життя проживала та була зареєстрована по день смерті в с. Куликівка Герцаївського району Чернівецької області у власному житловому будинку по вул. Молодіжна, буд. №32 Герцаївського району Чернівецької області, що і являється спадковим майном. Будинок побудований 1967 року та числиться за спадкодавцем. За життя ОСОБА_3 21.11.2001 року склала заповіт №18, яким заповіла на користь ОСОБА_1 все своє майно, що їй належить та все, на що буде мати право за законом. Він в свою чергу прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом немає. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно з причин неподання правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на наведений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Сторони в судове засідання не зявилися, проте надали суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу у їхній відсутності. Позивач та його законний представник також зазначили, що позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідач в свою чергу не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

02.03.2013 року у віці 72 років померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №112920. Остання за життя проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 у житловому будинку по вул. Молодіжна, буд. №32 Герцаївського району Чернівецької області по день смерті, що підтверджується довідкою Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №73 від 10.02.2017 року.

За життя ОСОБА_3 21.11.2001 року склала заповіт №18, яким заповіла на користь ОСОБА_1 все своє майно що їй належить та все, на що буде мати право за законом. Заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не скасований.

Згідно ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

З матеріалів спадкової справи №30/2017 заведеної 02.03.2013 відносно спадкового майна ОСОБА_3 судом встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги по смерті останньої являються її діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №50 від 02.02.2017 року. Так як на день смерті спадкодавця позивач був неповнолітнім, разом з матірю опікувалися нею, він прийняв спадщину за заповітом на підставі ст. 1268 ч.4 ЦК України. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні та пережившого подружжя немає, що підтверджується довідкою Куликівської сільради Герцаївського району Чернівецької області №79 від 15.02.2017 року.

Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як вбачається з записів облікової картки обєкта погосподарського Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області № 0371-1 станом на 2011-2015 роки, за спадкодавцем ОСОБА_3 рахується житловий будинок №32 по вул. Молодіжна в с. Куликівка Герцаївського району Чернівецької області, побудований 1967 року на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,24 га. Як вбачається з довідки Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №80 від 15.02.2017 року, суспільна група господарства наведеного домоволодіння станом на 1991 рік відносилось до робочого двору.

Належність запису у книгах погосподарського обліку в якості голови двору спадкодавцю підтверджує факт належності наведеного житлового будинку саме їй. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що остання за життя у встановленому законом порядку набула право власності на спірний житловий будинок.

06.02.2017 року на спірне домоволодіння був складений технічний паспорт, що засвідчує відповідність житлового будинку вимогам законодавства, будівельним нормам, державних стандартів і правил та згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна не є самочинним, так як побудований до 05 серпня 1992 року. Згідно даних технічного паспорту, спірне домоволодіння складається з: житлового будинку літер «А», загальною площею 99,80 кв.м., у т.ч. житловою 64,20 кв.м., та господарських будівель та споруд: сарай літ. літ. «Б», «В»., криниці № 1, воріт № 2, огорожі № 3, вигрібної ями № 4, загальною вартістю 132279 грн.

Нотаріус своєю постановою №131/02-31 від 05.03.2017 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на наведений житловий будинок мотивуючи ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів.

Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права.

Відповідно до встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки спадкодавець у встановленому законом порядку набула право власності на спадковий житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, а позивач в свою чергу прийняв спадщину, однак не може оформити її на себе через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, слід визнати за ним право приватної власності на спадковий житловий будинок.

На підставі наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 329, 1217, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1273, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 174, 208-209, 212-215, 256, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Куликівка Герцаївського району Чернівецької області, що по вулиці Молодіжний № 32, що складається з: житлового будинку літер «А», загальною площею 99,80 кв.м., у т.ч. житловою 64,20 кв.м., та господарських будівель та споруд: сарай літ. літ. «Б», «В»., криниці № 1, воріт № 2, огорожі № 3, вигрібної ями № 4, загальною вартістю 132279 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: