РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/544/17

Провадження № 2/700/313/17

03 жовтня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 02 листопада 1997 року померла його баба ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку фактично прийняв його батько, що підтверджується довідкою сільської ради, але не оформив.

11 березня 2003 року помер його батько, після якого він теж прийняв спадщину. Оскільки державний акт на земельну ділянку втрачений він вимушений звернутися до суду з позовом, оскільки нотаріус за вказаних обставин не може видати йому свідоцтво про право на спадщину.

Позивач подав заяву про підтримання позову, відповідач подав телефонограму про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами заяв.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

02 листопада 1997 року померла баба позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,83 га.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 3,83 га , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія I-ЧР №022274 від 31.12.2001 року.

02 листопада 1997 року померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Спадкоємцем після її смерті ОСОБА_1 спадщину після смерті матері не прийнято, хоча він фактично вступив в управління спадковим майном.

19 березня 2016 року помер ОСОБА_1 після смерті останнього залишилась спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки.

Після його смерті до нотаріальної контори звернувся позивач, який є спадкоємцем за заповітом, але нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, через його втрату, що підтверджується оголошенням в громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» від 06.08.2016 року.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки користується спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавав.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі фактично прийняв спадщину, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право на спадщину після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 (1963 р.)ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площею 3,83 га в межах Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлій ОСОБА_2 згідно державного акту серії I-ЧР №022274 від 31.12.2001 року

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча