Ухвала іменем україни 18 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної ради, комунального підприємства «Аеропорт Хмельницький» до Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання недійсними розпорядження та державного акта, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 16 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної ради, комунального підприємства «Аеропорт Хмельницький» (далі - КП «Аеропорт Хмельницький») звернувся до суду із указаним позовом, в якому просив суд визнати недійсним розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 09 листопада 2012 року № 2249/2012-р про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0, 9791 га для ведення особистого селянського господарства на території Розсошанської сільської ради, а також державного акта серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_3 на право приватної власності на вказану земельну ділянку, реєстраційний № 12372.

На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_3 з порушенням норм земельного законодавства, оскільки здійснена за рахунок земель, наданих у постійне користування КП «Аеропорт Хмельницький», без прийняття відповідного рішення щодо вилучення її у КП «Аеропорт Хмельницький», зміни цільового призначення земельної ділянки та без погодження з постійним землекористувачем.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної ради, комунального підприємства «Аеропорт Хмельницький» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 16 березня

2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2016 року скасовано, ухвалене нове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 09 листопада 2012 року № 2249/2012-р про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0, 9791 га для ведення особистого селянського господарства на території Розсошанської сільської ради.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2, виданий

ОСОБА_3 на право приватної власності на земельну ділянку площею

0, 09791 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий

№ НОМЕР_3, що розташована на території Розсошанської сільської ради за межами населеного пункту, зареєстрований 05 грудня

2012 року реєстраційний № 12372.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Хмельницької області від 16 березня 2017 року та залишити в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2016 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, зокрема відсутності доказів накладення меж земельних ділянок наданих КП «Аеропорт Хмельницький» та ОСОБА_3

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем було належним чином підтверджено накладення між спірних ділянок та порушення права КП «Аеропорт Хмельницький» на користування земельною ділянкою. При цьому судом зазначено, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки про порушення права Хмельницькій обласній раді стало відомо лише в липні 2015 року.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ХМ

№ 000201 від 12 липня 1995 року Хмельницькою районною Радою народних депутатів, відповідно до розпорядження Ради Міністрів УРСР від 30 липня 1982 року № 409-р, підприємству «Аеропорт-Хмельницький», правонаступником якого є КП «Аеропорт Хмельницький», надано у постійне користування земельну ділянку площею 134,8 га в межах згідно з планом землекористування.

На підставі рішення Хмельницької обласної ради від 19 грудня

2002 року № 21 прийнято до спільної власності територіальних громад області державне підприємство «Аеропорт Хмельницький» як цілісний майновий комплекс.

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації

№ 2249/2012-р від 09 листопада 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення особистого селянського господарства на території Розсошанської сільської ради та передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею

0,9791 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий

№ НОМЕР_3), яка розташована на території Розсошанської сільської ради за межами населеного пункту.

05 грудня 2012 року Хмельницькою районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_3 було видано державний акт серії НОМЕР_4 на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку, реєстраційний № 12372.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції правильно встановив, що земельна ділянка була передана

ОСОБА_3 із земель, що перебувають в постійному користуванні КП «Аеропорт Хмельницький», рішення про вилучення даної ділянки у вказаного підприємства не приймалось, добровільно КП «Аеропорт Хмельницький» не відмовлялось від свого права користування, що свідчить про порушення норм земельного законодавства при прийнятті Хмельницькою районною державною адміністрацією оспорюваного розпорядження.

Водночас, судом апеляційної інстанції не було враховано, що відповідачем по справі було заявлено про застосування строків позовної давності (т. 1, а.с. 59-66, 219-220).

За змістом ст. ст. 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у ст. 46 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 цієї статті органи та інші особи, які відповідно до ст. 45 ЦПК України звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-832цс16.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд апеляційної справи зазначеного не врахував та не перевірив коли КП «Аеропорт Хмельницький», у постійному користуванні якого перебувала спірна земельна ділянка та в інтересах якого прокуратурою подано даний позов, дізналося про порушення свого права.

При цьому помилковим є висновок апеляційного суду про відсутність пропуску строку позовної давності при зверненні до суду із даним позовом, оскільки Хмельницька обласна рада дізналась про порушення свого права у липні 2015 року, що підтверджується лише листом Хмельницької обласної ради (т.1, а.с. 221-223). Судом не було належним чином перевірено зазначених обставин, а також не враховано, що спірна земельна ділянка була вилучена із постійного користування КП «Аеропорт Хмельницький», а тому саме його права порушені у зв'язку із видачею оспорюваного розпорядження.

Беручи до уваги зазначене, суд апеляційної інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, не встановив фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, не перевірив дотримання позивачем строків позовної давності при зверненні до суду із даним позовом, у зв'язку із чим дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 16 березня

2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М.Мазур

О.В. Попович