Номер провадження 2-о/229/214/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Польської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, заінтересована особа Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження,

В С Т А Н О В И В :

заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася 27.07.2017 року до суду із заявою, в якій зазначила, що у неї 04 травня 2017 року народилась дитина, у м. Донецьк. Батьком дитини визнав себе ОСОБА_2. Встановлення факту народження дитини необхідне для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. На підставі медичного свідоцтва про народження дитини, виданого 18 травня 2017 року в тимчасово окупованому м. Донецьк, представник за довіреністю ОСОБА_3 звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини, оскільки наданий нею медичний документ не відповідає формі визначеній Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті".

Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження.

У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт, що 04 травня 2017 року у місті Донецьк народилась дитина жіночої статі.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій вказала, що наполягає на заявлених вимогах з підстав викладених в заяві, просить заяву задовольнити.

Представник за довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій вказала, що наполягає на заявлених вимогах з підстав викладених в заяві, просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК Українита п. 5 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 7 частини 1ст. 256 ЦПК Українивстановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.234 та п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК Українита роз'яснень, викладених у п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно дост. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судом встановлено, що, згідно до медичного свідоцтва про народження № 100 від 18 травня 2017 року, 04 травня 2017 року, о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_1 народила дівчинку вагою 3000,00 гр., у лікарні №3 м. Донецьк (а.с.21).

На підтвердження факту народження доньки заявник також надала картку вагітної, обмінну картку пологового будинку, протокол УЗД в 1 триместрі від 28.07.2016 року, результати комбінованого скринінгу 1 триместру від 24.10.2016 року, протокол УЗД в 2 триместрі від 01.12.2016 року, результати біохімічного скринінгу 2 триместру від 01.12.2016 року, протокол УЗД від 21.02.2017 року, доплерографію від 21.02.2017 року, виписку з історії пологів № 465 від 25.03.2017 року, протокол УЗАД від 25.03.2017 року, протокол УЗАД від 07.04.2017 року, протокол УЗД від 21.04.2017 року, усі вищезазначені документи видані у м. Донецьк, та фотографії, на яких зображена заявник із новонародженою дівчинкою (а.с.5-20, ).

Відповідно до нотаріально завіреної заяви провизнання батьківства від 20 червня 2017 року ОСОБА_2 визнав себе батьком народженої ОСОБА_1 04 травня 2017 року дитини.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є:

1) документи встановленої форми про народження, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту народження особи.

На звернення представника за довіреністю ОСОБА_3 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області їй було роз'яснено, що наданий нею медичний документ не відповідає формі визначеній Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті" (а.с.22).

Надати медичне свідоцтво про народження встановленої МОЗ України форми у заявника немає можливості, оскільки її дитина народилась на території тимчасово не підконтрольній державній владі України, а медичне свідоцтво про народження дитини їй видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545.

Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, медичне свідоцтво про народження дитини, жіночої статі, від 18 травня 2017 року, видане в м. Донецьк, - видане на території тимчасово не підконтрольній державній владі України, не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

За встановлених обставин, встановлення факту народження породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт народження, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів.

Тому суд, приймає до уваги надані заявником докази і оцінюючи їх у сукупності, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в м. Донецьк, Україна, 04 травня 2017 року, дитини жіночої статі, що надасть можливість заявникові отримати свідоцтво про народження дитини відповідно до законодавства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд, -

В И Р І Ш И В :

заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересовані особи ОСОБА_2, Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_4, Україна, 04 травня 2017 року народилась дитина жіночої статі, вагою 3000,00 гр., у м. Донецьк, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: Є. В. Петров