Номер провадження: 22-ц/785/3203/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 22 липня 2016 року,

встановила:

У січні 2015 р. до Ренійського районного суду Одеської області надійшов вищезазначений позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - Банк), в якому останнє просило: 1) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед Банком за кредитним договором № 6250 від 24.07.2007 р. у розмірі 53 168,94 грн., яка складається з: - прострочений основний борг за кредитом 17 982,00 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 14 962,46 грн.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 6 540,74 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 7 083,46 грн.; - інфляційні втрати від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 4 382,54 грн.; - 3% річних від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 2 217,74 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24.07.2007 р., зареєстрованим за № 1979, а саме на - житловий будинок, загальною площею 105,20 кв. м., житловою площею 71,70 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул. Жовтнева, будинок № 105, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ренійського нотаріального округу ОСОБА_4 29 листопада 2005 року за реєстровим № 3150, право власності на який зареєстровано Ренійським бюро технічної інвентаризації 19.05.2006 р. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12778110, номер запису 104 у книзі № 45 Ренійського БТІ, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; 2) визнати вищий пріоритет Банку на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24.07.2007 р., як єдиного іпотекодержателя на житловий будинок, загальною площею 105,20 кв. м., житловою площею 71,70 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул. Жовтнева, будинок № 105; 3) виселити ОСОБА_3 з житлового будинку, який розташований за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул. Жовтнева, будинок № 105, зі зняттям з реєстраційного обліку у Ренійському районному секторі Державної міграційної служби України в Одеській області.

Банк свої вимоги обґрунтовував тим, що за умовами укладеного 24.07.2007 р. між Банком та ОСОБА_3 кредитного договору № 6250 (далі Кредитний договір) остання отримала від Банка кредит в сумі - 20 000 грн., зі сплатою 17,5 % річних, строком до 24.07.2017 р..

ОСОБА_3 зобовязалась належним чином використати та повернути кредит у зазначеному розмірі, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені зазначеним кредитним договором, шляхом сплати до 24 числа кожного місяця грошової суми в розмірі 167,00 грн..

У якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором 24.07.2007 р. між Банком та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Ренійського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1979, згідно якого остання передала Банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме - житловий будинок, загальною площею 105,20 кв. м., житловою площею 71,70 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул. Жовтнева, будинок № 105.

У звязку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору виникла заборгованість за кредитом, загальний розмір якої станом на - 23.10.2014 р. складає 53 168,94 грн., що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, в порядку ст. 41 Закону України «Про іпотеку».

Заочним рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 22.07.2016 р. позовні вимоги Банку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку суму заборгованості яка складається з: - прострочений основний борг за кредитом 17 982,00 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 14 962,46 грн.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 6 540,74 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 7 083,46 грн.; - інфляційні втрати від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 4 382,54 грн.; - 3% річних від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 2 217,74 грн.. Всього стягнуто 53 168,94 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку судовий збір у розмірі 531,68 грн..

Банкв апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позову Банку в повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник Банку в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги. На вимогу апеляційного суду надала Звіт незалежної оцінки вартості предмета іпотеки.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Причини неявки не повідомила. Письмових заперечень на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надала.

Згідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Банку і стягуючи з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що Банк просив стягнути заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги є законними (а. с. 92 92 зворотня сторона).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про існування між сторонами кредитних правовідносин. Разом з тим, порушивши норми матеріального (ст. ст. 11, 509, 525, 526, 546, 572, 575, 585, 589, 1054 ЦК України, ст. ст. 1, 33, 39 Закону України «Про іпотеку») та процесуального права (ст. ст. 10, 11, 27, 31 ЦПК України), суд дійшов помилкового висновку, вийшовши за межі позовних вимог, про стягнення заборгованості, в той час як Банк у позові просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до укладеного 24.07.2007 р. між Банком та ОСОБА_3 кредитного договору № 6250 (а. с. 34 45) остання отримала від Банку кредит в сумі - 20 000 грн., зі сплатою - 17,5% річних, строком до 24.07.2017 р..

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору цільове призначення кредиту споживчі потреби.

У якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором 24.07.2007 р. між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки (а. с. 20 25), згідно якого, остання передала Банку в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок № 105 по вул. Жовтневій у с. Котловина Ренійського району Одеської області, який складається в цілому з житлового будинку літ. «А», загальною площею 105,20 кв. м., житловою площею 71,70 кв. м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - сарай, № 1, 2 - огорожа, розміщений на земельній ділянці площею 2 176 кв. м., який належить на праві приватної власності іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ренійського нотаріального округу ОСОБА_4 29 листопада 2005 року за реєстровим № 3150, право власності на який зареєстровано Ренійським бюро технічної інвентаризації 19.05.2006 р. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12778110, номер запису 104 у книзі № 45 Ренійського БТІ (п. 1.1 іпотечного договору) (а. с. 20 25).

Відповідно до п. п. 4.1, 4.5, 4.6 іпотечного договору в разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

У звязку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору виникла заборгованість за кредитом.

11.08.2014 р. Банк направив ОСОБА_3 письмову вимогу про усунення порушення (а. с. 8 11).

Заборгованість за кредитним договором погашена не була. Розмір заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості (а. с. 12), станом на - 23.10.2014 р. становить 53 168,94 грн. і складається з: - прострочений основний борг за кредитом 17 982,00 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 14 962,46 грн.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 6 540,74 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 7 083,46 грн.; - інфляційні втрати від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 4 382,54 грн.; - 3% річних від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 2 217,74 грн..

Заборгованість за кредитним договором не погашена, що змусило банк звернутися до суду з позовом.

Згідно Звіту незалежної оцінки вартості майна ринкова вартість предмета іпотеки нежитлового будинку № 105 по вул. Жовтнева в с. Котловина Ренійського району Одеської області становить 155 946,00 грн..

Між сторонами виникли кредитні правовідносини, правовідносини забезпечення виконання зобовязання.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог, передбачених ст. ст. 546, 572, 575, 585, 589 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконана боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З урахуванням положень ст. ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу за рішенням суду, шляхом проведення прилюдних торгів.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно наданого апеляційному суду Банком Висновку про незалежну оцінку вартості предмета іпотеки на час розгляду справи апеляційним судом ринкова вартість предмета іпотеки без ПДВ становить 155 946,00 грн.. Доказів наявності узгодженої між іпотекодавцем та іпотекодержателем іншої початкової ціни предмета іпотеки, іншого розміру вартості предмета іпотеки на час розгляду справи апеляційним судом, відповідачка, будучи належним чином сповіщеною про судове засідання, не надала.

Відповідно до розяснень, які містяться у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що витікають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК. Зокрема, в ньому в обовязковому порядку має зазначатись загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Про необхідність зазначення початкової ціни предмета іпотеки в рішенні суду зазначається в постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 р., справа № 6-2284цс16. Ці висновки Верховного Суду України повинні враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права (ст. 360-7 ЦПК України).

За встановлених обставин права Банка щодо повернення кредиту є порушеними і підлягають захисту. Необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних (публічних) торгів з його продажу за початковою ціною в розмірі 155 946,00 грн..

Доводи апелянта щодо виходу судом першої інстанції поза межі позовних вимог є обґрунтованими. Відповідно до положень ст. ст. 27, 31 ЦПК України тільки позивач визначає підстави та предмет позову. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Матеріали справи не містять змін Банком позовних вимог зі звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості на стягнення заборгованості.

В задоволенні позовних вимог Банку про виселення ОСОБА_3 із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення необхідно відмовити, оскільки житловий будинок, який передано в іпотеку, придбано не за кредитні гроші. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.04.2017 р. у справі № 6-3057цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України повинна враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права.

Таким чином, доводи апелянта є частково обґрунтованими. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що порушення судом першої інстанції вищевказаних норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 6250 від 24 липня 2007 р. у розмірі 53 168,94 грн., яка складається з: - прострочений основний борг за кредитом 17 982,00 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 14 962,46 грн.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 6 540,74 грн.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 7 083,46 грн.; - інфляційні втрати від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 4 382,54 грн.; - 3% річних від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 2 217,74 грн.,

звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24 липня 2007 р., зареєстрованим за № 1979, а саме на - житловий будинок, загальною площею 105,20 кв. м., житловою площею 71,70 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул. Жовтнева, будинок № 105, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ренійського нотаріального округу ОСОБА_4 29 листопада 2005 року за реєстровим № 3150, право власності на який зареєстровано Ренійським бюро технічної інвентаризації 19.05.2006 р. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12778110, номер запису 104 у книзі № 45 Ренійського БТІ,

шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною у розмірі 155 946 (сто пятдесят пять тисяч девятсот сорок шість) грн. 00 коп..

Визнати вищий ПАТ «Державний ощадний банк України» на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24 липня 2007 р., як єдиного іпотекодержателя на житловий будинок, загальною площею 105,20 кв. м., житловою площею 71,70 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул. Жовтнева, будинок № 105.

В решті позову Банку необхідно відмовити.

Згідно з ст. ст. 79, 88 ЦПК України необхідностягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір у сумі 1 115,53 грн. = 531,68 грн. (а. с. 1 - перша інстанція) + 584,85 (а. с. 103 - апеляційна інстанція).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 22 липня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 6250 від 24 липня 2007 р. у розмірі 53 168 (пятдесят три тисячі сто шістдесят вісім) грн. 94 коп., яка складається з: - прострочений основний борг за кредитом 17 982 (сімнадцять тисяч девятсот вісімдесят дві) грн. 00 коп.; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 14 962 (чотирнадцять тисяч девятсот шістдесят дві) грн. 46 коп.; - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 6 540 (шість тисяч пятсот сорок) грн. 74 коп.; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 7 083 (сім тисяч вісімдесят три) грн. 46 коп.; - інфляційні втрати від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 4 382 (чотири тисячі триста вісімдесят дві) грн. 54 коп.; - 3% річних від прострочених сум по кредиту за період з 04.03.2011 р. по 23.10.2014 р. 2 217 (дві тисячі двісті сімнадцять) грн. 74 коп.,

звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24 липня 2007 р., зареєстрованим за № 1979, а саме на - житловий будинок, загальною площею 105,20 кв. м., житловою площею 71,70 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул. Жовтнева, будинок № 105, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ренійського нотаріального округу ОСОБА_4 29 листопада 2005 року за реєстровим № 3150, право власності на який зареєстровано Ренійським бюро технічної інвентаризації 19.05.2006 р. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12778110, номер запису 104 у книзі № 45 Ренійського БТІ,

шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною у розмірі 155 946 (сто пятдесят пять тисяч девятсот сорок шість) грн. 00 коп..

Визнати вищий пріоритет публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24 липня 2007 р., як єдиного іпотекодержателя на житловий будинок, загальною площею 105,20 кв. м., житловою площею 71,70 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Котловина, вул. Жовтнева, будинок № 105.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір у сумі 1 115 (одна тисяча сто пятнадцять) грн. 53 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_2