Провадження № 2/127/4594/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог

17 липня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа відділ державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна, яке перебуває в іпотеці АТ «ОСОБА_1 Аваль» та заборони його відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа відділ державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції, в якій просило зобовязати відділ ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції зняти арешт і заборону на відчуження квартири за виконавчим провадженням №46548536 від 25.02.2015р., яка розташована за адресою: м. Вінниця, вулиця 600 річчя, будинок №32А, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Розглянувши дану позовну заяву, суд дійшов висновку, що позовна заява в частині позовних вимог до ПАТ «КБ «Надра», не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у даній справі, в цій частині, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 16 ЦПК України визначено, що не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, згідно із частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

В абзаці 3 пункту 15 вищевказаної постанови №2 Пленум Верховного Суду України розяснив судам, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд провадиться за правилами іншого судочинства.

Вказана правова позиція викладена Верховним судом України у постанові від 30 вересня 2015 року при розгляді справи №6-1323цс15, а яка в силу положень частини 2 статті 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Пленум Вищого господарського суду України у пункті 3.2 постанови від 24.10.2011р. N10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» розяснив, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з визнанням недійсними договорів, укладених суб'єктами господарювання, або між суб'єктами господарювання та органами державної влади і місцевого самоврядування шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), у тому числі договорів купівлі-продажу і оренди землі, а так само визнання недійсними актів про проведення відповідних торгів (аукціону).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем та одним із відповідачів (ПАТ «КБ «Надра») у позовній заяві зазначено юридичні особи, а предметом позовних вимог є зобовязання зняти арешт та заборону відчуження майна, а відтак з урахуванням положень статей 1, 2, 12 ГПК України, статей 15, 16, 118 ЦПК даний спір, в частині позовних вимог до ПАТ «КБ «Надра», не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підвідомчий господарськими судами в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа відділ державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна, яке перебуває в іпотеці АТ «ОСОБА_1 Аваль» та заборони його відчуження, в частині позовних вимог до ТОВ ПАТ «КБ «Надра», оскільки позов, в цій частині, не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 15, 16, 118, 122, 208-210, 360-7 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа відділ державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна, яке перебуває в іпотеці АТ «ОСОБА_1 Аваль» та заборони його відчуження, в частині позовних вимог до ТОВ ПАТ «КБ «Надра».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: