УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Юшин АндрійЮрійович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу КрицькийОлександр Васильович, Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області про визнання недійсним договору, довіреності, витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Крицький ОлександрВасильович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ЮшинАндрій Юрійович, ОСОБА_4, Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області, товариство з обмеженою відповідальністю «ЯНГОЛЗ» про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати недійсними договір оренди з правом викупу транспортного засобу, довіреність, витребувати майно із чужого незаконного володіння - автомобіль марки «DAEWOO NEXIA», 2006 року випуску, посилаючись на те, що він є власником вказаного транспортного засобу і 06 березня 2013 року він уклав з ОСОБА_5 договір оренди транспортного засобу, з правом викупу, за яким він передав останньому у строкове платне користування вищевказаний автомобіль строком на два роки, при цьому вказаний правочин нотаріально не посвідчувався, так як ОСОБА_5 уникав нотаріального посвідчення договору. Разом з цим, ОСОБА_5 припинив виконувати свої зобов'язання по внесенню орендної плати і як виявилось в подальшому автомобіль позивача було перепродано ОСОБА_6, яка на його думку володіє ним незаконно. Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_4 просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

У вересні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «DAEWOO NEXIA 1.5 GLE», 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, якій було укладено 18 квітня 2013 року між нею та ОСОБА_7, стягнути з останнього на її користь 115 659 грн 77 коп. майнової шкоди та 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 квітня 2013 року ОСОБА_6 придбала спірний транспортний засіб у ОСОБА_7, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від ОСОБА_4 з правом розпорядження (продажу) автомобіля. Вартість автомобіля становила 5300 доларів США, що в еквіваленті на час продажу автомобілю складало 42 930 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року, частково задоволено первісні та зустрічні позовні вимоги Визнано недійсним договір № Ор1/03/13 оренди майна з правом викупу від 06 березня 2013 року автомобіля «DAEWOO NEXIA 1.5 GLE» легковий седан-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1498 см.куб., колір сірий, номер двигуна НОМЕР_1, номер шасі (рами) - НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, якій було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнано недійсною довіреність від імені ОСОБА_4, серія ВРХ №497018, яка була посвідчена 28 лютого 2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юшин А.Ю., зареєстрована в реєстрі за № 520. Визнано недійсним оформлений довідкою-рахунком серія ААВ №139590 від 18 квітня 2013 року договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «DAEWOO NEXIA 1.5 GLE» легковий седан-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1498 см.куб., колір сірий, номер двигуна НОМЕР_1, номер шасі (рами) - НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 із застосуванням наслідків недійсності договору в частині повернення транспортного засобу та скасування реєстрації. Витребувано від ОСОБА_6 транспортний засіб марки «DAEWOO NEXIA 1.5 GLE» легковий седан-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1498 см.куб., колір сірий, номер двигуна НОМЕР_1, номер шасі (рами) - НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, (старий НОМЕР_2) Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 131 478 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди. Решту первісних та зустрічних позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення в ухвалити нове рішення, яким залишити без задоволення позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 26 лютого 2013 року РЕВ № 2 при УДАЇ ГУМВС України в Одеській області зареєструвало за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки «DAEWOO NEXIA 1.5 GLE» легковий седан-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1498 см.куб., колір сірий, номер двигуна НОМЕР_1, номер шасі (рами) - НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5.

06 березня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладений договір оренди майна № Ор1/03/13 від 06 березня 2013 року, за яким ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 у строкове платне користування - оренду автомобіль марки «DAEWOO NEXIA 1.5 GLE» легковий седан-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1498 см.куб., колір сірий, номер двигуна НОМЕР_1, номер шасі (рами) - НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 56700 грн, строком на два роки, де за кожен день користування авто сплата оренди авто складає 170 грн, тижнева оплата складає 1 190 грн, а загальна сума сплати за користування транспортним засобом за період дії цього договору складає 123760 грн. Договір оренди майна № Ор1/03/13 від 06 березня 2013 року нотаріально не посвідчувався.

Встановлено, що ОСОБА_4 не надавав ОСОБА_5 довіреності на розпорядження та на відчуження автомобіля і у єдиному реєстрі довіреностей інформація про довіреність від 28 лютого 2013 року, яка підписана ОСОБА_4 - відсутня.

Також встановлено, що ОСОБА_5 припинив виконувати свої зобов'язання по внесенню орендної плати і продав спірний автомобіль ОСОБА_7, який у свою чергу перепродав його ОСОБА_6 отримавши від неї гроші та надавши їй розписку про отримання грошей у сумі 5300 доларів США.

Частково задовольняючи первісні та зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства і врахувавши положення статей 202-204, 209, 215, 216, 220, 317, 319, 321, 328, 346, 378, 858 ЦК України, обґрунтовано виходив із обґрунтованості і доведеності заявлених вимог, оскільки спірний транспортний засіб на підставі недійсного правочину вибув із власності ОСОБА_4 всупереч його волі.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.В. Кафідова
І.М. Фаловська