Справа № 373/1363/16-ц Головуючий у І інстанції Опанасюк І. О.
Провадження № 22-ц/780/3214/17 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 58 12.07.2017

РІШЕННЯ
Іменем України
12 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,
суддів: Данілова О.М, Мережко М.В.,
за участю секретаря: Бобка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання рішення житлової комісії незаконним та скасування його, -

ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 , на даний час ВЧ НОМЕР_1 від 22.10.2013 оформленого протоколом №13 від 22.10.2013 про відмову у зарахуванні його на квартирний облік незаконним та скасувати його; зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поставити його на квартирний облік з дня подачі ним заяви (рапорту) з 08.10.2013 як військовослужбовця.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним і скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 , оформленого протоколом №13 від 22.10.2013 року, про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 на квартирний облік.
Зобов`язано житлову комісію Військової частини польова пошта НОМЕР_1 поставити ОСОБА_1 на квартирний облік з 08.10.2013 року.
Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апелянт Військова частина польова пошта НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
За приписами ст. 1 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.07.2013 ОСОБА_1 визнаний таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
08.10.2013 позивач звернувся з рапортом до командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в якому просить зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов.
На підставі зазначеного рапорту, 15.10.2013 на адресу Київського квартирно-експлуатаційного управління м. Київ було направлено лист з проханням надати роз`яснення щодо правомірності постановки на квартирну чергу підполковника ОСОБА_1 .
Листом №303/25/6-1314 від 23.10.2013 Київське квартирно-експлуатаційне управління повідомило, що оскільки підполковник ОСОБА_3 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 то, відповідно до ст.34 ЖКУ, п.13, 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у надання їм житлових приміщень в Українській РСР, є потребуючим поліпшення житлових умов.
Проте, без врахування інформації, що міститься в зазначеному листі 22.10.2013 протоколом №13 засідання гарнізонної житлової комісії в/ч НОМЕР_2 було відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні на квартирний облік. При цьому у протоколі зазначено, що протягом проходження військової служби він забезпечувався житлом, а тому підстав для зарахування на квартирний облік не має.
Тобто, втрата права користування позивачем наданим йому службовим житлом для Київського КЕУ слугувало підставою для висновку про визнання його таким, що потребує поліпшення житлових умов, а для житлової комісії підставою для відмови, що суперечить одне одному.
28.10.2013 протоколом №14 засідання гарнізонної житлової комісії в/ч НОМЕР_2 , з урахуванням роз`яснення, що містяться у листі №303/25/6-1314 від 23.10.2013 Київського квартирно-експлуатаційне управління, ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік.
Проте, попередній протокол не скасовувався.
Наказом командира в/ч НОМЕР_2 №218 від 24.10.2013 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №1101 від 29.04.2016 про підсумки службового розслідування за фактом неправомірного зарахування на квартирний облік голову житлової комісії в/ч польова пошта НОМЕР_1 зобов`язано переглянути на засіданні питання щодо зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 , враховуючи вищевикладені обставини згідно чинного законодавства України; про прийняте рішення письмово повідомити начальника Київського КЕУ та громадянина ОСОБА_1 в 10 денний термін; вжити заходи щодо додержання законодавства України у діяльності комісії та недопущенню подібних випадків.
Проте, відомостей про виконання даного наказу так до суду першої інстанції надано і не було. Тому було зобов`язано житлову комісію Військової частини польова пошта НОМЕР_1 поставити ОСОБА_1 на квартирний облік з 08.10.2013 року.
Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, який не ґрунтується на вимогах закону з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ст. ст. 34, 37 ЖК України, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК України встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Згідно наказу Міністра оборони України № 577 від 06 жовтня 2006 року, яким затверджена «Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних сил України та членам їх сімей житлових приміщень», зареєстрованої в Мін`юсті України 30 жовтня 2006 року за № 1171/3045, наказ Міністра оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року втратив чинність.
Відповідно до ч. 1 пункту 1.5 даної Інструкції встановлено, що забезпечення за рахунок Міністерства оборони України

військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного

проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього

часу проходження військової служби житла новозбудованого,

виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у

фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту на будівництво

(купівлю) житла у встановленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що з 1983 року по 24.10.2013 роки ОСОБА_1 проходив військову службу у Радянській армії, а потім після здобуття незалежності України служив у Збройних Силах України.
В період служби у 1999 році йому з сім`єю було надано службове житло у військовому містечку смт. Дівічки-1.
Колегією суддів встановлено, що у березні 2012 року ОСОБА_1 залишив свою сім*ю та переїхав проживати до іншої жінки.
Так, встановлено, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.07.2013 ОСОБА_1 визнаний таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Встановлено, що 08.10.2013 позивач звернувся з рапортом до командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в якому просить зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов.
Однак листом від 22.10.2013 року протоколом №13 засідання гарнізонної житлової комісії в/ч НОМЕР_2 було відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні на квартирний облік. При цьому у протоколі зазначено, що протягом проходження військової служби він забезпечувався житлом, а тому підстав для зарахування на квартирний облік не має.
Крім того колегією було встановлено, що на момент прийняття рішення за протоколом №14 від 28.10.2013 ОСОБА_1 не був військовослужбовцем Збройних Сил України.
Відповідно до п 8.11. наказу Міноборони від 30 листопада 2011 року № 737 "Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями" житлова комісія військової частини наділена повноваженнями приймати рішення щодо: зарахування військовослужбовців на облік, зняття військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов; внесення змін до облікових даних військовослужбовців чи осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у зв`язку зі зміною їх сімейного стану, набуття ними права на пільги для отримання житла; погодження розподілу жилої площі, яка надається для постійного проживання; перенесення черговості надання жилого приміщення на рік, якщо військовослужбовець чи особа, звільнена з військової служби, відмовиться від виділеного жилого приміщення, що відповідає встановленим вимогам та розміру; скликання позачергових загальних зборів військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби, у зв`язку з: саморозпуском житлової комісії, оголошенням недовіри та виключенням члена (членів) комісії зі складу житлової комісії; ініціюванням проведення довиборів члена (членів) житлової комісії.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Отже, вказаною Інструкцією комісія не наділена повноваженням щодо зарахування на квартирну чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов, що протягом проходження військової служби вже забезпечувалися житлом, а тому вимоги позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не можуть бути застосовані до даних правовідносин.
Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 58 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, не з*ясовано всі обставини справи, не дана належна правова оцінка доказам по справі, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, без виконання яких ухвалити обґрунтоване рішення у справі неможливо.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах на що обґрунтовано посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -
ВИРІШИЛА:
Апеляційну скаргу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання рішення житлової комісії незаконним та скасування його відмовити.
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: