У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Леванчука А.О., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства «Варіант-Аріс» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за надані послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Варіант-Аріс» про стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року приватне підприємство «Варіант-Аріс» (далі - ПП «Варіант-Аріс») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з продажу нерухомості - квартири АДРЕСА_2

Позивач виконав умови вказаного договору: надав рекламно-інформаційні консультативні послуги, знайшов покупця та організовував продаж належного замовнику нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 Договором визначені ціна об'єкта продажу, обов'язки сторін (п. 3.1, 3.2), вартість послуги (1,5 % вартості нерухомого майна, але не менше 70 000 грн (3.3)

Відповідач 05 червня 2014 року підписала акт здачі-приймання виконаних робіт, сторони погодили, що Виконавець виконав умови договору, надав послуги у повному обсязі та у встановлені строки, а ОСОБА_4 зобов'язувалась до 09 липня 2014 року сплатити на користь ПП «Варіант-Аріс» договірну ціну в сумі 7 000 грн.

Оскільки відповідач умови договору в поновному обсязі не виконала, не сплатила позивачу 3500 грн за надані послуги, позивач просив суд стягнути з відповідача 3500 грн - основного боргу, 7000 неустойки, 1652 грн інфляційні витрати, 105 три відсотки річних, а всього 12 257 грн.

У травні 2015 року ОСОБА_4, посилаючись на відсутність договірних відносин з відповідачем, безпідставність його вимог, звернулася до суду із зустрічною позовною заявою вказувала, про те, що зазнала фізичних, душевних та психічних переживань, розладів здоров'я, матеріальних втрат. Збільшивши позовні вимоги, просила суд стягнути з ПП «Варіант-Аріс» на її користь на відшкодування моральної шкоди в сумі 8 000 грн та матеріальну шкоду в сумі 1 480 грн 75 коп., з яких: 194 грн за нотаріальне посвідчення довіреності, 610 грн за частково втрачену заробітну плату, 189 грн 55 коп. за купівлю медикаментів для вимушеного лікування, 487 грн 20 коп. на відшкодування витрат із сплати судового збору.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 29 грудня 2015 року, позов ПП «Варіант-Аріс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПП «Варіант-Аріс» 3 500 грн основного боргу, 7 000 грн неустойки, 1 652 грн інфляційних витрат, 105 грн річних, а всього 12 257 грн, а також 365 грн 40 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення на користь позивача 7000 грн неустойки, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, зменшено загальну суму стягнення з 12 257 грн до 5 257 грн.

У решті позовних вимог рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить скасувати судові рішення, ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився в цій частині апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що відповідач умови договору про надання послуг з продажу нерухомості від 29 квітня 2014 року не виконала, в повному обсязі не сплатила позивачеві винагороду за договором, а тому відповідно до положень ст. ст. 526, 625, 901, 903 ЦК України та умов договору з неї на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 3 500 грн, інфляційні витрати та 3 % річних.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач умови договору не виконав, оскільки квартира була продана не покупцеві якого запропонував ПП «Варіант-Аріс», а іншій особі не обґрунтовані, суперечать умовам договору, висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення апеляційного суду не впливають. Крім того, судами встановлено, що 05 червня 2014 року відповідач підписала акт здачі-приймання виконаних робіт, в якому ОСОБА_4 погодилась, що позивач виконав умови договору, надав послуги у повному обсязі та у встановлені строки.

Із матеріалів справи та змісту рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
А.О. Леванчук
В.М. Коротун