Номер провадження: 22-ц/785/5731/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника позивача ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року за позовом ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

31 серпня 2015 року ПАТ «ЕК «Одесобленерго» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що при здійсненні перевірки за адресою відповідача (АДРЕСА_1) 29 жовтня 2014 року було встановлено факт порушення Правил користування електричною енергією для населення (надалі Правил): «самовільне підключення до електричної мережі, що не є власністю споживача з порушенням схеми обліку». На підставі виявленого порушення Правил представника ПАТ «ЕК «Одесобленерго» було складено акт про порушення Правил №028538 від 29 жовтня 2014 року. Жодних пояснень, зауважень до акту споживачем не внесено. За результатами проведеного засідання комісії по розгляду акту про порушення, ПАТ «ЕК «Одесобленерго» видано рахунок на оплату вартості не облікованої електричної енергії на суму 34 985, 87 гривень по акту №028538 від 29 жовтня 2014 року. Між тим, до теперішнього часу заборгованість відповідачем добровільно погашена не була.

На підставі зазначено ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» звернулось до суду із вказаним позовом та просило його задовольнити в повному обсязі, з наведених у позовній заяві правових підстав.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що не мешкає за вказаною адресою приблизно з 2009 року. Зазначив, що у квартирі ніхто інший не проживає та вона знаходиться у аварійному стані. Вказав, що дріт, який був виявлений працівниками ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», йшов до його лічильника та був підключений не ним, а працівниками ЖЕКу в 2009 році (при переносі лічильника та він був опломбований). Заперечував факт вчинення ним зазначених в акті порушень, а також те, що у 2014 році акт був складений в його присутності. Зазначив, що у 2015 році його викликали на комісію РЕМ та давали ознайомитись з якимись протоколами, проте надати копію відмовились, акт та розрахунок йому також надано не було, тому він відмовився підписуватись про ознайомлення з ним. За цим фактом відповідачем до підприємства позивача відправлявся лист 06 березня 2015 року, проте відповіді він так й не отримав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року позов про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 є споживачем електричної енергії. Центральний район електричних мереж ПАТ «ЕК Одесаобленерго» поставляє електричну енергію до квартири № 25, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога 3, яка належить відповідачу.

29 жовтня 2014 року представниками ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» було проводено перевірку квартири відповідача на відповідність споживання електричної енергії Правилам.

У ході проведення перевірки було виявлено порушення п.42 Правил, а саме: «самовільне підключення до електричної мережі, що не є власністю споживача з порушенням схеми обліку» (дублююче підключення, окрім, прибору обліку електричної енергії).

За цим фактом працівниками Центрального РЕМ був складений акт №028538 про порушення правил користування електричною енергією для населення від 29.10.2014 року (а.с.7). Самовільне підключення було демонтовано, про що свідчить акт від 29.10.2014 року перевірки усунення порушень Правил, також було додано акт про відмову споживача від підпису.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно до п. 48 ПКЕЕ споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією та за розкрадення електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

23 грудня 2014 року за розглядом акту №028538 про порушення правил користування електричною енергією для населення від 29.10.2014 року комісією Центрального РЕМ ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» було здійснено розрахунок кількості недорахованої електроенергії та її вартості за період з 24.10.2012 року по 29.10.2014 року склала 34 985,87 гривень (за 46633 кВТ*год).

Колегія суддів погоджується з розрахунком по акту №028538 в сумі 34 958,87 гривень, оскільки він проведений у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. за №782/12656, а також з урахуванням листа Держенергонагляду від 22.03.2011 року №11/6.2-463.

Отже, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд першої інстанції перевірив усі докази, які навів позивач ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» у підтвердження своїх вимог, а відповідач ОСОБА_4 - у підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки факт використання відповідачем електроенергії поза приладом обліку, що тягне за собою встановлену законом відповідальність, встановлена актом №028538 від 29 жовтня 2014 року, який складений відповідно до вимог Правил та є дійсним. Судовою колегією не знайдено підстав для визнання зазначеного акту недійсним.

Крім того, апелянт не довів обставини, на які він посилався у своїй апеляційній скарзі, що електроенергія якою він користується обліковується зовсім іншим лічильником, а не тим, який зазначено позивачем у позові, оскільки позивач надав у якості доказу технічний паспорт 1-фазного розрахункового вимірювального комплексу від 23 жовтня 2012 року, що був складений на підставі установки лічильника №5306602 у квартирі відповідача ОСОБА_4, тому судова колегія приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 не надав належних і допустимих доказів у підтвердження своїх доводів та заперечень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що справа розглянута по суті правильно, тому законні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_6

ОСОБА_2