АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1189/17 Номер провадження 22-ц/786/2038/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

За участю секретаря : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_3 на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 6 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення, стягнення збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 6 червня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення, стягнення збитків та моральної шкоди задоволено частково.

Вселено ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдані збитки в сумі 12880 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в повернення сплаченого судового збору 1280 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування фактичних обставин справи, просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про відшкодування позивачу 10000 грн. моральної шкоди.

Рішення місцевого суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому у колегії суддів відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 вказував на те, що внаслідок самовільного виселення його колишньою дружиною з житла, в якому він був зареєстрований та тривалий час проживав, він був вимушений шукати тимчасове житло, чим був порушений звичайний спосіб його життя, що призвело до душевних страждань, сприяло появі почуття пригніченості та невпевненості. Вважаючи, що протиправним виселенням йому завдано моральну шкоду, просив стягнути останню з відповідача в сумі 10000 грн.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд встановив порушення прав позивача на користування спірною квартирою, завдання йому збитків в сумі 12880 грн. та відмовив в задоволенні вимог в частині стягнення моральної шкоди за недоведеністю.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.2 ч.5 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №3 від 31.03.1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору

Відповідно до п.1 ч. 9 вищевказаної Постанови, відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В порушення вищезазначених норм права та розяснень викладених в постанові пленуму ВСУ, позивач на підтвердження обставин, якими обґрунтовував завдану моральну шкоду, не надав жодних доказів які-б свідчили про завдання останньої.

Так, до позовної заяви в якості доказів позивачем приєднано лише не посвідчені належним чином ксерокопії договорів оренди квартири та рахунків про сплату коштів за проживання (при цьому сама форма рахунку, затверджена Держбудом України 13.10.2000 р. та містить штамп «Готельний комплекс» ОСОБА_6, тоді як предметом договору оренди була квартира № 26 по проспекту Свободи в м. Кременчуці), копію його заяви до поліції та власні пояснення з приводу сварки з колишньою дружиною.

Будь-яких інших доказів з приводу спричиненої моральної шкоди та її розміру в 10000 грн. матеріали справи не містять.

Крім того, сам по собі факт конфліктної ситуації з колишньою дружиною, в результаті якого остання виселила позивача з квартири ще не є безумовною підставою для відшкодування йому моральної шкоди з огляду на те, що саме позивачу необхідно довести наявність такої немайнової шкоди.

В даному випадку, з урахуванням характеру спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що судовим рішенням про вселення позивача до спірної квартири та стягнення з відповідача на його користь понесених винайманням іншого тимчасового житла коштів, в достатній мірі здійснено судовий захист його порушених прав.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду щодо відсутності доказів наявності обставин, якими обґрунтовані вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Зміст апеляційної скарги зводиться до переліку моральних страждань позивача та наявного дискомфорту, отриманого останнім внаслідок дій відповідача, проте не містить посилань на докази з цього приводу.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 6 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1