Справа № 638/8267/17
Провадження № 2/638/3601/17
17 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Шишкіна О.В.,
при секретарі Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачем з 16.10.2010 року, від якого має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.09.2016 року шлюб між подружжям розірвано. Фактично ж шлюбні відносини припинились з серпня 2015 року та позивач проживав з матір'ю за адресою АДРЕСА_1. Після народження дитини відповідач почала зловживати спиртними напоями. У лютому 2015 року відповідач з ініціативи позивача пройшла курс лікування у наркологічному відділенні 3 психіатричної лікарні м.Харкова, однак лікування позитивних результатів не дало та дружина знову почала вживати алкоголь. У жовтні 2015 року позивач забрав дитину до себе та по теперішній час проживає разом з нею у матері за вказаною вище адресою. Дитина відвідує дитячий садок №411. Квартира АДРЕСА_2, в якій залишилась мешкати відповідач, належить позивачу на праві власності. Мешкаючи у вказаній квартирі, відповідач почала вести аморальний спосіб життя, приводити туди чоловіків, а з листопада 2015 року пішла з квартири, що стало відомо позивачу зі слів сусідки. На протязі більш ніж півтора роки з листопада 2015 року та по теперішній час позивачу невідомо де мешкає відповідач, на телефонні дзвінки не відповідає, дитину не відвідує, не телефонує, ніякої участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає. Під час проживання дитини разом з відповідачем, мати дитини водила дівчинку з собою у сумнівні компанії.
В судовому засіданні позивач, представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позові.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, наддав суду заяву про розгляд справи без участі представника Управління, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, при винесенні рішення просив врахувати інтереси дитини.
Зі згоди позивача та його представника суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 12.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.
З матеріалів позову вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харковавід 27.09.2016 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом із батьком та бабусею у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_5
З пояснень позивача та змісту позову вбачається, що за вказаною адресою також мешкає ОСОБА_4, мати позивача.
З наданого суду акту обстеження умов проживання вбачається, що вказана вище квартира належить ОСОБА_4 на праві власності, умови проживання задовільні, в квартирі всі комунікації, всі побутові прилади, обставлена меблями. В квартирі чисто охайно. Для малолітньої ОСОБА_3 відведене окрема кімната, є спальне місце, місце для зберігання речей, одягу, планується поставити письмовий стіл для навчання. Дитина забезпечена всім необхідним для життя та розвитку згідно вікових потреб.
На підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Петриченко О.О. та зареєстрованим в реєстрі за №1342, ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_4
Позивач в позові та поясненнях зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.
Вказані обставини також підтверджуються показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, допитаних в судовому засіданні в якості свідків.
Згідно довідок №91/01-41, №92/01-41 від 27.05.2016 року, наданої завідувачем КЗ ДНЗ №411, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження відвідує дошкільний навчальний заклад №411 з 21 вересня 2012 року. Дитина проживає за адресою АДРЕСА_5 з батьком та бабусею ОСОБА_4. З жовтня 2015 року в дошкільний заклад ОСОБА_3 приводить і забирає бабуся, яка також приймає участь в її розвитку та вихованні . Дівчинка завжди охайна, спокійна і врівноважена. Всі матеріальні витрати на утримання дитини в дитсадку забезпечуються батьком. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завжди цікавляться станом здоров'я, поведінкою та участю ОСОБА_3 в навчально-виховному процесі, її взаємовідносинами з іншими дітьми групи. Приймають активну участь у вирішенні питань поповнення матеріальної бази групи. Фізичний та розумовий розвиток дитини відповідає віковим особливостям. Всі психічні процеси сформовані за віком.
Згідно листа від 04.05.2017 року, наданого дільничним лікарем ХМДП №14, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вересня 2015 року проживає за адресою АДРЕСА_5 з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_4. Під диспансерним наглядом не перебуває. Під час захворювань догляд та лікування здійснювали батько та бабуся, рекомендації виконують у повному обсязі. Дитина відвідує лікарню у супроводі бабусі та батька. Мати ОСОБА_2 станом здоров'я дитини не цікавиться. Дитина у квітні 2017 року отримувала лікування з приводу простудного захворювання.
З наданої характеристики ДОП СДОП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області вбачається, що ОСОБА_2 за час мешкання за адресою АДРЕСА_4 характеризується не задовільно. Зловживає спиртними напоями. По відношенню до гр..ОСОБА_2 неодноразово викликався наряд ОВС, так як остання у п'яному вигляді вчиняла сварки. На теперішній час грн..ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя та не приділяє уваги своїй малолітній дитині.
З наданої характеристики Диретора Інституту Конфуція Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, ОСОБА_1 працює у зазначеному Інституті на посаді заступника директора з 13 квітня 2010 року. За період роботи зарекомендував себя як ініціативний, відповідальний, грамотний та кваліфікований спеціаліст, що здатен виконувати доручені йому завдання у встановлені терміни. За період роботи ОСОБА_1 не має дисциплінарних стягнень, доказав, що здатен приймати рішення у складних ситуаціях та нести відповідальність за результат своєї діяльності. В колективі має заслужений авторитет, доброзичливий та комунікабельний. ОСОБА_1 характеризується як відповідальний та цілеспрямований, працелюбний, бере діяльну участь в організації культурного дозвілля членів трудового колективу.
Частиною 4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст.19 СК України).
Згідно висновку №530 від 22.09.2017 року, наданого Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування в інтересах дитини, управління вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Відповідно до ст.6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.
Згідно ст.ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, яка відповідно до ст.9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно ст.164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п 16 ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання ними своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до висновку що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми обов'язками стосовно своєї дочки та ухиляється від їх виконання по вихованню дитини, а тому, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Даний висновок суду ґрунтується на зібраних у справі доказах, наведених вище, з урахуванням обґрунтованого висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, ст.ст.141, 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 4-8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 84, 88, 209, 211, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя: О.В.Шишкін