Справа № 344/385/17
Провадження № 2/344/1579/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

05 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №24 в будинку №51 по вул. Б.Лепкого в м. Івано-Франківську, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №24 в будинку №51 по вул. Б.Лепкого в м. Івано-Франківську. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності від 22.06.2000 року співвласниками вказаної квартири були окрім позивачки, ОСОБА_4 - мама, ОСОБА_5 - батько, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 - донька. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 24.07.2006 року позивачка успадкувала частку, яка належала ОСОБА_4, а згідно договору дарування від 14.02.2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подарували позивачці належні їм частки. З часу укладення договору дарування, відповідачі у спірній квартирі не проживають, однак по даний час зареєстровані. Відповідачі квартирою не користуються, не виконують обовязки членів сімї повязані з утриманням та оплатою житла. Реєстрація відповідачів у вищевказаній квартирі, де вони фактично не проживають тривалий час тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та позбавляє позивачку права на оформлення субсидії по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Свідок ОСОБА_6І.в судовому засіданні повідомила, що є сусідкою позивачки. Мама позивачки померла, а тато і діти подарували їй свої частки. З 2014 року діти позивачки у квартирі з позивачкою не проживають, жодного разу не приїздили, фактичне місце їх проживання їй не відоме.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися повторно, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 36, 37).

З урахуванням положень ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Беручи до уваги пояснення представника позивачки, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 22.06.2000 року виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації житлового фонду квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам його сімї: ОСОБА_4 дружині, ОСОБА_1 дочці, ОСОБА_2 внуку, ОСОБА_3 внучці, в рівних долях (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2006 року ОСОБА_1 успадкувала після сперті ОСОБА_4 1/5 частини квартири №24 в м.Івано-Франківську по вул. Б.Лепкого, 51 (а.с.9).

Згідно копії договору дарування частини квартири від 14.02.2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 передали у власність - подарували дочці/матері ОСОБА_1 безплатно належні їм 3/5 частини квартири №24 в м.Івано-Франківську по вул.Б.Лепкого, 51 (а.с.10).

У відповідності до довідки №02-02/5234 про склад сімї від 19.12.2016 року видана ОСОБА_5, уповноваженим власником (осн. кв. найм) є ОСОБА_5. Окрім нього у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_2 онук, ОСОБА_3 - онука (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, фактично там не проживають з 2014 року.

Факт не проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтверджується поясненнями представника позивачки, свідка, які повідомили, що відповідачі тривалий час в квартирі не проживають.

Позивачка вказує, що реєстрація гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3 у її квартирі, які насправді там не проживають, не надають коштів на утримання майна, перешкоджає здійсненню нею прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Також кількісний склад членів сімї враховується під час нарахування пільг та соціальних допомог.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2, ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1 створює перешкоди у здійсненні нею права власності вільного користування і розпорядження вказаною квартирою, а тому їх слід поновити та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №24 по вул. Б.Лепкого, 51 в м.Івано-Франківську.

Оскільки, відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несуть витрати по її утриманню, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №24 в будинку №51 по вул. Б.Лепкого в м. Івано-Франківську задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №24 в будинку №51 по вул. Б.Лепкого в м. Івано-Франківську.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.