Справа №589/2272/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1146/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5

про визнання обєкту незавершеного будівництва готовим до експлуатації та визнання права власності,-

в с т а н о в и л а :

05 травня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, що у 1999 році познайомилась із ОСОБА_3 і з 2000 року вони почали спільно проживати у належній їй квартирі та вести спільне господарство. За кошти, які позивачка отримала від продажу належного їй на праві власності автомобіля, ними було придбано земельну ділянку та житловий будинок по вул. Гречко, 8 в м. Шостка. Придбання вказаного майна було оформлене на відповідача. Придбаний будинок знаходився у поганому стані, а тому вони з відповідачем здійснювали ремонт та реконструкцію даного житлового будинку. З початку спільного проживання з ОСОБА_3 було здійснено значні реконструкції в будинку та побудовані надвірні будівлі. Після розірвання їх шлюбу, відповідач став письмово вимагати від неї та її доньки залишити будинок та знятись із реєстрації у ньому. Просила визнати обєкт незавершеного будівництва за адресою Сумська область, м. Шостка, вул. Гречко, 8 готовим до експлуатації. Визнати частку ОСОБА_4 у готовому до експлуатації обєкті будівництва, що знаходиться за адресою Сумська область, м. Шостка, вул. Гречко, 8 в розмірі 41/100. Визнати право власності ОСОБА_4 на 41/100 земельної ділянки, що знаходиться за адресою Сумська область, м. Шостка, вул. Гречко, 8. Стягнути судові витрати з відповідачів.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано обєкт незавершеного будівництва за адресою Сумська область м. Шостка, вул. Гречко, будинок № 8 готовим до експлуатації.

Визнано право ОСОБА_4 на частку в розмірі 41/100 в готовому до експлуатації обєкта будівництва, що знаходиться за адресою Сумська область м. Шостка, вул. Гречко, будинок № 8.

Визнано право власності ОСОБА_4 на 41/100 земельної ділянки, що знаходиться за адресою Сумська область м. Шостка, вул. Гречко, будинок № 8.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_3П,, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 150 грн. судового збору та у дольовому порядку 115 грн. 50 коп. судового збору на користь держави, тобто по 57 грн. 75 коп. з кожного.

Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було задоволено позов про визнання обєкту незавершеного будівництва готовим до експлуатації, а нормами Цивільного Кодексу України такого способу захисту права не передбачено. Право власності на будинок і на земельну ділянку зареєстровані належним чином та на його імя. Крім того вважає, що рішення ухвалене неповноважним судом, оскільки в день його ухвалення 23 травня 2017 року, Вищою радою правосуддя було ухвалено рішення про відставку головуючого - судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Сінгур В.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи відповідача та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу позивача та його представника, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 квітня 2000 року ОСОБА_3 придбав житловий буднок № 8 по вул. Гречко в м.Шостка Сумської області житловою площею 32,8 кв.м. загальною площею 47,0 кв.м. з надвірними будовами на земельній ділянці площею 600 кв.м. В цей же день ОСОБА_3 була придбана і земельна ділянка, що розташована за вищезазначеною адресою (т.1, а.с.18).

На час набуття у власність ОСОБА_3 вищезазначеного нерухомого майна, він перебував у шлюбі з ОСОБА_5 і шлюб між ними було розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 листопада 2000 року, а реєстрація розірвання шлюбу між подружжям було здійснено 9 жовтня 2001 року (т.1, а.с.54).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 12 жовтня 2002 року по 09 лютого 2008 року.

За рішенням виконкому Шосткинської міської ради № 194 від 27 липня 2000 року, надано згоду ОСОБА_3, який мешкає по вул.Гречко, 8 в м.Шостка на прибудову до будинку розміром 3,50х4,0 м. під вітальню та кухню, на перепланування будинку.

За рішенням виконкому Шосткинської міської ради № 134 від 29 квітня 2009 року, надано дозвіл ОСОБА_3 на будівництво в одному блоці розміром 10,7х5,0м. кухні, гаражу, вольєру, лазні розміром 4,4х3,6м., погрібу 1,4х1,3м. на власній земельній ділянці по вул..Гречко,8 в м.Шостка (т.1, а.с.127).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 8 по вул.Гречко м.Шостка Сумської області від 22 лютого 2010 року, за зазначеною адресою прибудовано до житлового будинку житлову прибудову позначену на схематичному плані земельної ділянки під літерою «а1-1», веранду позначену літерою «а», збудовано мансарду «МС», збудовано у дворі будинку навіс позначений літерою «Ж», літню кухню «Е», гараж «Г», погріб «Пг», сарай «Д», здійснено перепланування житлового будинку і збільшено житлову площу з 32,8 до 48,0 к.в.м.

Вказані добудови не прийняті в експлуатацію і згідно технічного паспорту на будинок є самовільними.

Дані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Сумської області від 1 жовтня 2015 року у справі № 589/4578/14-ц, а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Також вищезазначеним рішенням суду було змінене рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2015 року в частині визнання житлового будинку та інших обєктів нерухомого майна обєктами спільної сумісної власності та визнано обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незавершене будівництво про вул.Гречко, 8 в м.Шостка. Дане рішення суду набрало законної сили.

Позивач надавала до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області декларацію про готовність до експлуатації обєкта - житлового будинку одноповерхового з мансардою, господарські будівлі в єдиному блоці за адресою м.Шостка, вул.Гречко,8, але у звязку із тим, що дана декларація оформлена з порушенням встановлених вимог, вона була повернута позивачці для доопрацювання (т.1, а.с.58).

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що право позивача є порушеним і способом захисту цього порушеного права фактично є визнання права позивачки на частину спільного сумісного майна подружжя, а оскільки позивач набула право власності на частку будівлі, тому вона стає власником і земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного:

Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об'єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Відповідно п. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В судовому засіданні було встановлено, що оспорюване майно не зареєстроване Державною архітектурно будівельною інспекцією у Сумській області, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки правовою позицією Верховного Суду України (у справі № 6 -159 цс 15 від 27.05.2015 року) передбачено, що визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативно правовими актами не передбачено.

В той же час колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про розгляд справи неповноважним складом суду, оскільки дійсно, в день ухвалення оскаржуваного рішення 23 травня 2017 року, Вищою радою правосуддя було прийняте рішення про звільнення головуючого у даній справі судді Снігур В.О., в той же час фіксування часу ухвалення рішення з конкретного питання порядку денного засідання Ради чинним законодавством України не передбачено. Засідання Вищої ради правосуддя 23 травня 2017 року розпочато о 10.02., а закінчено о 18.23, а згідно журналу судового засідання оскаржуване рішення (вступна та резолютивна частина) була оголошена о 15.42, а тому відсутні підстави стверджувати про те що суддя Снігур В.О. на цей час вже не мала повноважень на ухвалення рішення.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2017 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -