н/п 4-с/490/83/2017 Справа № 4-с/2-4671/11
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області та зобовязання вчинити певні дії , стягувач ПАТ КБ Приватбанк ,

ВСТАНОВИВ :

01 листопада 2016 року боржник звернувся до суду зі скаргою , в якій просить визнати неправомірними дії Центрального ВДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - далі ВДВС) щодо накладення арешту на рахунки та майно ОСОБА_1 без обмежень сумою стягнення, витрат виконавчого провадження, тощо, фактично перешкодивши законній господарській діяльності боржника , визнати неправомірною бездіяльність ВДВС щодо не скасування арешту після закінчення виконавчих проваджень в звязку з їх повним виконанням; скасувати Постанову від 17.04.2013 року № 9896/13 про накладення арешту .

Справа перебувала в провадженні суддів Черенкової Н.П., Батченко О.В., прийнята до провадження суддею Гуденко О.А. 13 лютого 2017 року.

У судове засідання сторони не з'явилися, повідомлені судом належним чином, державним виконавцем та представник заявника надали суду заяву про розгляд скарги в їх відсутність .

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

На примусовому викнанні у Центральному ВДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4671/11 від 04.12.2012 року, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості в сумі 25135,42.

11 грудня 2014 року дане ВП закінчено на підставі п.8 ст. 49 ЗУ Про виконавче провадження - , порядку ст. 28 та ст. 41 цього Закону постанову про стягнення виконавчого збору (ВП №46115971 на суму 2513,54 грн.) та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій (ВП №46116042 на суму 80 грн.) - було виведено в окремі виконавчі провадження.

Так, з 20.01.2015 року у ВДВС на виконанні перебували виконавчі провадження № 46115971 та № 46116042 з примусового виконання постанови Центрального ВДВС ММУЮ №б/н від 11.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Центрального ВДВС витрат та виконавчого збору у сумі по 2513,54 грн.

12.06.2015 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , яка надіслана стороноам виконавчого провадження .

22.10 2015 року державним виконавцем винесенвідповідно постанови про повернення виконавчого документу стчягувачеві на підставі п.2 ст. 47 ЗУ Про виконавче провадження.

20 жовтня 2016 року скаржник дізнався, що на його рахунок у ПАТ КБ Приватбанк накладено арешт на підставі надісланої 17.04.2013 року від Центрального ВДВС постанови про накладення арешту на рахунки боржника.

Відповідно до положень ч.1-4 ст. 57 ЗУ Про виконавче провадження ( в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

За такого, суд приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню, оскільки арешт накладено не в межах суми заборгованості і за виконавчим провадженням, яке закінчено і строки предявлення виконавчого документу до примусового виконання сплили.

В задоволенні інших вимог скарги слід відмовити , як зайво заявлених.

Керуючись ст. ст. 30, 62, 209, 210, 378, 387 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати Постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 17.04.2013 року № 9896/13 та постанову б/н від 12.06.2015 року про накладення арешту на рахунки та майно з ОСОБА_1 - та направити відомості про скасування арешту до відповідної фінасової установи.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївській області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Гуденко О.А.