Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2017 року м. Первомайськ

Справа № 484/1817/17

Провадження №2/484/1124/17

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Маслової В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 10.12.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції між нею та ОСОБА_2 (далі - відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 503. За час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач не надає допомогу на утримання сина, не приймає участі у його вихованні, тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав, а саме - про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність; зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився. 29.06.2017 року надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність; зазначає, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. 21.07.2017 року надав заяву з клопотанням зупинити провадження у справі у зв'язку з подання позову про оспорювання батьківства.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії І-ФП № 246178 від 12.04.2016 року (а.с. 3).

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, довідка про склад сім'ї б/н від 12.06.2017р. (а.с.4)

Відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дитини не здійснює; угоди, про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. 1, 15, 16 ЦК України, 84,180,182СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

- позов задовольнити в повному обсязі;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 22.05.1996 р.н аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.06.2017 року, та до досягнення сином повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішенняв той же строк з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Б.Хемич