Справа № 468/805/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі : головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря - Цегельник Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом Баштанської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відібрання дитини (третя особа - Привільненська сільська рада Баштанського району Миколаївської області),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві вказав, що відповідач є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за розпорядженням Баштанської райдержадміністрації від 12.07.2016 року № 243-р влаштований до Миколаївського обласного будинку дитини за заявою відповідачки, оскільки потребує постійного диспансерного нагляду неврологом, кардіологом, педіатром в зв'язку з встановленим діагнозом «затримка етапів розвитку. Афективно респіраторні судоми. Діафрагмальна грижа, стан після оперативного втручання. Післяопераційна непрохідність кишечника та пластика апендикостоми». На даний час закінчився граничний термін перебування малолітнього ОСОБА_2 в Миколаївському обласному будинку дитини. За час перебування дитини в дитячому закладі відповідачка відвідувала його лише тричі. За місцем проживання відповідачка характеризується з посередньої сторони, власного житла не має, проживає в будинку матері, який потребує ремонту. Опалення в будинку пічне, водопровід відсутній, використовують воду для приготування їжі з річки. Відповідачка не має офіційного постійного заробітку, у зв'язку з чим не має можливості забезпечити належні матеріально-побутові умови для малолітньої дитини. Сім'я відповідачки перебувала під соціальним супроводом Баштанського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. ОСОБА_1 не має сформованих навичок усвідомленого, відповідального батьківства, має низький рівень психолого - педагогічних знань щодо виховання та розвитку дитини. За період перебування під соціальним супроводом відповідачку 03.06.2016 року було влаштовано до обласного центру соціально-психологічної допомоги м. Вознесенська з метою надання допомоги в подоланні складних життєвих обставин. Однак 27.06.2016 року відповідачка відмовилася від запропонованої допомоги й самовільно залишила вказаний заклад.

На підставі викладеного, в інтересах дитини позивач просив винести рішення про відібрання без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_1 її сина ОСОБА_2 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, на користь закладу, де буде утримуватися дитина.

Представник позивача - Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області (органу опіки та піклування) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та вказав, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала та пояснила, що в червні 2017 року відвідувала дитину у будинку дитини, а до цього у березні, оскільки не мала коштів на проїзд, не дотрималась заходів соціального супроводу, оскільки в центрі, де вона перебувала, її ображали.

Від представника третьої особи надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, свідчення ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження ОСОБА_2; акти обстеження умов проживання від 09.02.2016 року та 16.03.2016 року; копію акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 22.05.2017 року та 11.07.2016 року; копію довідки про склад сім'ї від 11.07.2016 року; копію характеристики на ОСОБА_1 від 22.05.2017 року; копію розпорядження Баштанської райдержадміністрації від 12.07.2016 року; Інформацію про стан здоров'я малолітньої дитини ОСОБА_2; характеристику на ОСОБА_2; повідомлення Миколаївського обласного будинку дитини від 08.06.2017 року; копію заяви про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини; повідомлення Баштанського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 20.04.2017 року № 207; повідомлення Управління соціального захисту населення № 1180/04-04 від 03.05.2017 року; довідку Управління соціального захисту населення про неотримання допомоги від 03.05.2017 року № 255; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження; висновок органу опіки та піклування Баштанської райдержадміністрації від 23.05.2017 року № 01-17/16-17), суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за розпорядженням Баштанської райдержадміністрації від 12.07.2016 року № 243-р влаштований до Миколаївського обласного будинку дитини за заявою відповідачки, оскільки потребує постійного диспансерного нагляду неврологом, кардіологом, педіатром в зв'язку з встановленим діагнозом «затримка етапів розвитку. Афективно респіраторні судоми. Діафрагмальна грижа, стан після оперативного втручання. Післяопераційна непрохідність кишечника та пластика апендикостоми». На даний час закінчився граничний термін перебування малолітнього ОСОБА_2 в Миколаївському обласному будинку дитини. За час перебування дитини в дитячому закладі відповідачка відвідувала його лише тричі. За місцем проживання відповідачка характеризується з посередньої сторони, власного житла не має, проживає в будинку матері, який потребує ремонту. Опалення в будинку пічне, водопровід відсутній, використовується вода для приготування їжі з річки. Відповідачка не має офіційного постійного заробітку. Сім'я відповідачки перебувала під соціальним супроводом Баштанського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. ОСОБА_1 не має сформованих навичок усвідомленого, відповідального батьківства, має низький рівень психолого - педагогічних знань щодо виховання та розвитку дитини. За період перебування під соціальним супроводом відповідачку 03.06.2016 року було влаштовано до обласного центру соціально-психологічної допомоги м. Вознесенська з метою надання допомоги в подоланні складних життєвих обставин. Однак 27.06.2016 року відповідачка відмовилася від запропонованої допомоги й самовільно залишила вказаний заклад.

Згідно з ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

З роз'яснень п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Зі свідчень районного педіатра ОСОБА_3 слідує, що перебування малолітнього ОСОБА_2 в сім'ї відповідача загрожує його здоров'ю та нормальному розвитку, де для малолітньої дитини не створено умов та через ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків малолітній, якого мати забрала на кілька днів з лікарні, - повернувся у важкому стані з пневмонією, сепсисом, колітом і потребував тривалого лікування, в тому числі оперативного втручання, після чого малолітній ОСОБА_2 фактично потребує постійного диспансерного нагляду. В сім'ї відповідача проживають особи, які мають вади психічного розвитку, що також становить небезпеку для малолітньої дитини.

За такого, встановлені в судовому засіданні факти на переконання суду, вказують про небезпеку здоров'ю малолітньої дитини, її розвитку та моральному вихованню, що дає достатні підстави відібрати у відповідача без позбавлення батьківських прав малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, передавши його органу опіки та піклування, що відповідатиме найвищим інтересам дитини та мінімізує наявні ризики для здоров'я дитини, її розвитку та нормального морального виховання.

Згідно з ч.4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору відповідно до ставок, визначених п.п.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 170 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 214; 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність зміни ставлення до виховання дитини та піклування про неї та зміни способу життя і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Відібрати без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитину передати органу опіки та піклування.

Роз'яснити ОСОБА_1, що відповідно до ст. 170 Сімейного кодексу України вона має право на звернення до суду з позовом про повернення їй дитини, якщо відпадуть причини, що перешкоджали належному вихованню дитини.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Привільне Баштанського району Миколаївської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь закладу, де буде утримуватися дитина, аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї четвертої частини всіх доходів боржника щомісячно, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.06.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ