Справа № 144/287/17
Провадження № 2/144/296/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Задорожної Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Кошмелюк А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теплик справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В березні 2017 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 37 348 грн. 55 коп., судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно якого відповідач отримала 6 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує на те, що відповідач порушила взяті на себе зобов'язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 31 січня 2017 року має заборгованість, яка складається з 6 496 грн. 33 коп. заборгованості за кредитом, 26 147 грн. 55 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2 449 грн. 98 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. - штраф(фіксована частина), 1 754 грн. 69 коп. штраф(процентна складова).

Від представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 18 травня 2017 року за №6671-К-О, надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 28 березня 2017 року, надійшли заперечення проти позову та заява про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано суду анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану відповідачем ОСОБА_1 06 жовтня 2011 року. Однак, із вказаної анкети-заяви неможливо встановити, яку послугу банку виявила бажання оформити відповідач, оскільки за цією заявою можна було оформити такі послуги: платіжна картка «Кредитка «Універсальна», зарплатна картка, картка «Gold», пенсійна картка, ощадна(депозит), дебетова особиста картка, ідентифікація з паспортом, однак, жодної відмітки про обрання послуги в анкеті-заяві немає(а.с.85). Тому, вказану анкетузаяву від 06 жовтня 2011 року суд не може прийняти як доказ укладення між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 кредитного договору.

Також, позивачем не надано доказів того, що відповідачеві ОСОБА_1 був наданий кредит в розмірі 6 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якого відповідач мала сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості.

Поданий позивачем «Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 06 жовтня 2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 31 січня 2017 року» (а.с.4-5) сам по собі не може підтверджувати надання цих коштів відповідачеві.

При цьому необхідно відмітити, що відповідно ухвали Теплицького районного суду від 31 березня 2017 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було витребувано оригінали документів, що підтверджують факт укладення кредитного договору 06 жовтня 2011 року №б/н між банком та ОСОБА_1, в т.ч. оригінали анкети-заяви та кредитного договору від 06 жовтня 2011 року, докази про перерахування на картку ОСОБА_1 коштів, відомості про отримання коштів з картки відповідача, а також матеріалів службового розслідування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за зверненням ОСОБА_1 про викрадення коштів з платіжної картки 25 грудня 2014 року(а.с.54).

На виконання вказаної ухвали суду Теплицьким районним судом було отримано копію листа від 23 грудня 2016 року, який банком було відправлено відповідачеві ОСОБА_1 на її заяву від 05 грудня 2016 року(а.с.67-69) та виписки по кредитному рахунку ОСОБА_1, в яких відсутні відомості про договір від 06 жовтня 2011 року між ПриватБанком та ОСОБА_1С.(а.с.70-79). Необхідно зауважити, що на а.с.78-79 міститься виписка, за змістом якої 25 грудня 2014 року з картки 5168****7902 було списано 6 496 грн. 33 коп., однак, вказана виписка не підтверджує, що вказані кошти мають якесь відношення до договору від 06 жовтня 2011 року, на який посилається у своїй позовній заяві позивач.

Інших доказів, про які йшла мова в ухвалі суду від 31 березня 2017 року, позивач суду не надав.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, обовязку позичальника повернути кредитні кошти передує обовязок банку надати грошові кошти.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та

- 2 -

доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, а отже, не доведено виникнення у відповідача обов'язку повернути грошові кошти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,15,60,88,209,213,215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 липня 2017 року.

СУДДЯ