Справа № 136/1194/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Липовець

Липовецький районнсй суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення дубліката виконавчого листа до виконання у цивільній справі №136/1194/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Стягувач звернувсь до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення дубліката виконавчого листа до виконання у цивільній справі №136/1194/13-ц. Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 зазначив, що ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15.08.2013 року по справі №136/1194/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 10.07.2013 року залишено без змін. В березні 2015 року він отримав виконавчий лист, який в подальшому був втрачений при листуванні з Липовецьким районним управлінням ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Надалі ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 30.03.2017 року задоволено заяву стягувача про видачу дубліката виконавчого листа, яка набула законної сили 22.05.2017 року. Оскільки строк предявлення виконавчого листа закінчився, стягувач просить суд поновити строку для предявлення дубліката виконавчого листа до виконання.

Будучи повідомленими у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, що згідно частини 2 статті 371 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 10.07.2013 року рішенням Липовецького районного суду Вінницької області по справі № 136/1194/13-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди було задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовлено.

15.08.2013 року ухвалою апеляційного суду Вінницької області по справі №136/1194/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 10.07.2013 року залишено без змін. Таким чином, рішення суду набуло законної сили 15.08.2013 року.

Відповідно до частини 2 статті 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено видається один виконавчий лист.

21.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа (а.с. 52). Оскільки матеріали цивільної справи на день звернення стягувача з заявою перебували в суді апеляційної інстанції, що підтверджується листом вих. №22-ц/772/2308/2013 (а.с. 53), видати виконавчий лист не представилось можливим.

З матеріалів справи слідує, що 11.03.2015 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист. В період з серпня 2013 року по березень 2015 року стягувач за отриманням виконавчого листа на підставі заяви від 21.08.2013 року до суду не звертався.

07.04.2015 року державним виконавцем Липовецького районного управлінням ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 136/1194/13-ц, виданого Липовецьким районним судом Вінницької області 10.03.2015 року.

23.04.2015 року постановою начальника Відділу ДВС Липовецького районного управління юстиції скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2015 року (а.с. 61), оскільки стягувач пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, який становить 1 рік з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Вказану постанову стягувач не оскаржував.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 суд встановив, що в Липовецькому районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виконавчий документ на виконанні не перебуває.

Статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на день набрання судовим рішенням законної сили 15.08.2013 року) передбачено, що судові рішення можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку предявлення виконавчого документа до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом, що узгоджується з позицією Верховного Суду України по справі № 6-711цс15.

Судом встановлено, що рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 10.07.2013 року по справі № 136/1194/13-ц набуло законної сили 15.08.2013 року. Впродовж року з наступного дня після набрання ним законної сили ОСОБА_1 мав право отримати виконавчий документ та предявити його до виконання в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду за отриманням виконавчого листа 21.08.2013 року, який по причині відсутності матеріалів цивільної справи в суді першої інстанції на день звернення стягувача із заявою були відсутні, у звязку з чим видати виконавчий лист не представилось можливим. В період з серпня 2013 року по березень 2015 року стягувач за отриманням виконавчого листа на підставі заяви від 21.08.2013 року до суду не звертався, поважність причин суду не зазначив.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, який закінчився 16.08.2014 року.

Згідно статті 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В своїй заяві про поновлення пропущеного строку, ОСОБА_1 не вказав поважних причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи зазначене, суд вважає заяву стягувача невмотивованою, у звязку з чим в її задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 210, 371 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення дубліката виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 136/1194/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.І. Стадник