Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1445/17
№ 2/733/752/17
Рішення

Іменем України

"27" жовтня 2017 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 13 березня 1994 року. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та суперечки. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини, з жовтня місяця 2016 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть та примирятися не мають наміру. Вважає, що сім'я розпалася, збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливе, тому просить розірвати шлюб та залишити теперішнє прізвище «Римар».

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище «Римар».

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує та згоден на розірвання шлюбу.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 березня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та суперечки. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини, з жовтня місяця 2016 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть та примирятися не мають наміру. Сім'я розпалася, існує лише формально і подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін. Тому суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.197 ч.2, 212-215, 223 ЦПК України, ст. 104-105,110,112,114,115 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 березня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ічнянської райдержадміністрації Чернігівської області, актовий запис № 23 від 13 березня 1994 року, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити теперішнє прізвище «Римар».

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. В. Карапиш