03 жовтня 2017 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Позов обґрунтовує наступним.
Позивач виконав умови договору позики, передавши відповідачу обумовлену договором суму.
Зазначені обставини підтверджує розпискою відповідача від 6 листопада 2015 року.
У встановлений договором позики строк відповідач свої зобов'язання не виконав.
Згідно з відомостями, розміщеними на веб-сторінці Національного банку України облікова ставка під час дії договору позики становила:
- з 06.11.2015 року до 21.04.2016 року (136 днів) - 22%,
- з 22.04.2016 року до 26.05.2016 року (35 днів) - 19%,
- з 27.05.2016 року до 23.06.2016 року (28 днів) - 18%,
- з 24.06.2016 року до 28.07.2016 року (36 днів) - 16,5%,
- з 29.07.2016 року до 15.09.2016 року (49 днів) - 15,5%,
- з 16.09.2016 року до 27.10.2016 року (42 дні)- 15%,
- з 28.10.2016 року до 05.11.2016 року (9 днів)- 14%.
Заборговані відповідачем проценти від суми позики становлять 5153,85 грн., а саме:
- з 06.11.2015 року до 21.04.2016 року 2459,18 грн.
- з 22.04.2016 року до 26.05.2016 року 546,58 грн.,
- з 27.05.2016 року до 23.06.2016 року 414,25 грн.,
- з 24.06.2016 року до 28.07.2016 року 488,22 грн.,
- з 29.07.2016 року до 15.09.2016 року 624,25 грн.,
- з 16.09.2016 року до 27.10.2016 року 517,81 грн.,
- з 28.10.2016 року до 05.11.2016 року 103,56 грн.
Відповідно до відомостей, які містяться на веб-сторінці Державної служби статистики України індекси споживчих цін (інфляції) за місяці прострочення відповідачем грошового зобов'язання відповідно до попереднього місяця становили: грудень 2016 року - 100,9%, січень 2017 року -101,1 %, лютий 2017 року - 101%, березень 2017 року - 101,8%, квітень і травень 2017 року - 100,9%. Таким чином, індекс інфляції за цей період становить 106,8%.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач виконав умови договору позики, передавши відповідачу обумовлену договором суму.
Зазначені обставини підтверджує розпискою відповідача від 6 листопада 2015 року.
У встановлений договором позики строк відповідач свої зобов'язання не виконав.
Згідно з відомостями, розміщеними на веб-сторінці Національного банку України облікова ставка під час дії договору позики становила:
- з 06.11.2015 року до 21.04.2016 року (136 днів) - 22%,
- з 22.04.2016 року до 26.05.2016 року (35 днів) - 19%,
- з 27.05.2016 року до 23.06.2016 року (28 днів) - 18%,
- з 24.06.2016 року до 28.07.2016 року (36 днів) - 16,5%,
- з 29.07.2016 року до 15.09.2016 року (49 днів) - 15,5%,
- з 16.09.2016 року до 27.10.2016 року (42 дні)- 15%,
- з 28.10.2016 року до 05.11.2016 року (9 днів)- 14%.
Заборговані відповідачем проценти від суми позики становлять 5153,85 грн., а саме:
- з 06.11.2015 року до 21.04.2016 року 2459,18 грн.
- з 22.04.2016 року до 26.05.2016 року 546,58 грн.,
- з 27.05.2016 року до 23.06.2016 року 414,25 грн.,
- з 24.06.2016 року до 28.07.2016 року 488,22 грн.,
- з 29.07.2016 року до 15.09.2016 року 624,25 грн.,
- з 16.09.2016 року до 27.10.2016 року 517,81 грн.,
- з 28.10.2016 року до 05.11.2016 року 103,56 грн.
Відповідно до відомостей, які містяться на веб-сторінці Державної служби статистики України індекси споживчих цін (інфляції) за місяці прострочення відповідачем грошового зобов'язання відповідно до попереднього місяця становили: грудень 2016 року - 100,9%, січень 2017 року -101,1 %, лютий 2017 року - 101%, березень 2017 року - 101,8%, квітень і травень 2017 року - 100,9%. Таким чином, індекс інфляції за цей період становить 106,8%.
Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Виходячи із змісту зазначених норм права, укладений між сторонами договір позики є чинним і обов'язковим до виконання.
Статтею 526 ЦК визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3 цієї статті визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Статтею 536 ЦК визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договором позики не був встановлений розмір процентів від суми позики, але в ньому відсутнє і застереження про звільнення відповідача від сплати процентів, на підставі чого позивач має право на одержання від відповідача процентів від суми договору на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 статті 1050 ЦК визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК встановлена відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесенні останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.
Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії рішення може подати до Токмацького районного суду Запорізької області заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: