У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» на рішення апеляційного суду Волинської області від 03 серпня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» до ОСОБА_2, третя особа - Державна служба інтелектуальної власності України, про визнання недійсним повністю Свідоцтва України про знак для товарів і послуг,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ТОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» звернулося до суду із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 10 липня 2014 року Державною службою інтелектуальної власності України на підставі рішення про реєстрацію знака НОМЕР_3 від 18 червня 2014 року, за заявкою про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні НОМЕР_1 від 25 липня 2013 року видано Свідоцтво України № НОМЕР_4 на знак для товарів і послуг «ОСОБА_4». Власником даного свідоцтва є відповідач ОСОБА_2

Згідно Свідоцтва України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 10 грудня 2013 року, виданого Державною службою інтелектуальної власності за заявкою № НОМЕР_5 від 08 травня 2013 року, надано правову охорону як знаку для товарів і послуг комбінованому позначенню «ІНФОРМАЦІЯ_1.

Право власності на зазначений зареєстрований знак належить ОСОБА_2, який відповідно до укладеного з ТОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» Ліцензійного договору № 1-12/15 від 31 грудня 2015 року передав останньому право на використання (виключну ліцензію) зареєстрованого знака при замовленні виробництва та продажу товарів, які відносяться до 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2014 року, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Державної служби інтелектуальної власності України НОМЕР_3 від 18 червня 2014 року.

Даним судовим рішенням на підставі досліджених доказів та висновку експертизи встановлено схожість до ступеня змішування (сплутування) знака для товарів і послуг за Свідоцтвом України № НОМЕР_4 з раніше зареєстрованим знаком для товарів і послуг за Свідоцтвом України № НОМЕР_2, ліцензію на який придбав позивач.

Враховуючи наведене, а саме те, що Свідоцтво України № НОМЕР_4 від 10 липня 2014 року не відповідає умовам надання правової охорони, просив визнати його повністю недійсним.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано Свідоцтво України № НОМЕР_4 на знак для товарів і послуг «ОСОБА_4» повністю недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» 1378 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 03 серпня 2017 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ТД Міжрегіональні ресурси» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із безпідставності позову.

Апеляційним судом встановлено, що власник свідоцтва НОМЕР_6 ОСОБА_3 не укладав із позивачем договору про передачу права власності на знак «ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю, а надав лише дозвіл на підставі ліцензійного договору на використання знака.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 надав позивачу свою згоду вимагати поновлення порушення прав власника свідоцтва шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсним повністю свідоцтва № НОМЕР_4.

Посилання на те, що ОСОБА_3, як директор товариства підписав позовну заяву - не заслуговують на увагу, оскільки ліцензійний договір на право використання знака укладений не між директором товариства і самим товариством, а між власником - фізичною особою ОСОБА_3 та юридичною особою - ТОВ «ТД Міжрегіональні ресурси», кожен з яких має передбачені законом процесуальні права та обов'язки.

Враховуючи, що свідоцтвом закріплене право власника на володіння, користування та розпорядження майном, а позивачу передано лише право на користування майном (на одну складову права власності), власник своєї згоди позивачу вимагати поновлення порушення своїх прав власника свідоцтва № НОМЕР_2 шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсним повністю свідоцтва № НОМЕР_4 не давав, а тому підстав для задоволення позову немає.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» на рішення апеляційного суду Волинської області від 03 серпня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» до ОСОБА_2,третя особа - Державна служба інтелектуальної власності України, про визнання недійсним повністю Свідоцтва України про знак для товарів і послуг, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ А.В.Маляренко