Справа № 148/575/17
Провадження №2/148/405/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 липня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.06.2013 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 66.

Від даного шлюбу у них є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем у них не склалося. У них різні характери, різні погляди на життя, що приводило до виникнення конфліктних ситуацій в сімї та сварок, що негативно відображалось на їхніх взаємовідносинах. В даний час вони стали чужими людьми. Їхні шлюбні стосунки фактично припинились і вони проживають окремо один від одного.

За таких обставин вважає, що їхня сімя розпалась остаточно і подальше її збереження є неможливим, а тому бажає шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, просить після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позов визнає, на розірвання шлюбу згоден.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серія І-АМ №132800 (а.с.5) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-АМ №295435( а.с. 6).

Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім'ї. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 110-112 СК України.

Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, а відповідач не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Частиною 8 ст. 235 ЦПК України визначено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, а отже, вимога позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища «Сошинська» є законною та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110-112 СК України, ст. 3, 11, 15, 57-60, 64, 88, 213- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Доріф) та ОСОБА_2, який був зареєстрований 16.06.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 66.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище залишити «Сошинська».

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: