Ухвала

Іменем України

Справа № 6-619/12

Провадження № 6/712/320/17

19 жовтня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Олефіреннко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2012 року за поданням державного виконавця тимчасово обмежено право виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, 19.11.1968р.н. в зв'язку з ухиленням від виконання судового рішення у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/2320/624/2012 від 23.05.2012 року Черкаського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості в сумі 84407,86 грн. та судового збору в розмірі 844,08 грн., а вього 85251,94 грн.

У зв'язку з погашенням перед банком заборгованості заявник звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Державний виконавець в судовому засіданні вказав, що 30.12.2013р. даний виконавчий лист направлений на виконання за територіальністю до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ разом з постановою про стягнення виконавчого збору.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст.377-1 ЦПК України передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено вирішення судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон, розгляд таких питань не врегулюванний нормами цивільного процесуального законодавства, в тому числі в порядку визначеному Розділом VІ Цивільного процесуального кодексу України, виходячи зі змісту ч.1 ст. 377-1 ЦПК України не передбачено такого способу захисту.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, і також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Розділом XIII п. 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, чітко визначено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про:

- повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону;

- закінчення виконавчого провадження на-підставі пунктів 1-3, 5- 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

- скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

У відповідності до узагальнення Верховного Суду України від 1 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Таким чином, скасування обмеження виїзду за кордон у зв'язку з виконанням зобов'язання за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, у разі незгоди з ухвалою суду особа має право оскаржити її в апеляційному порядку, а припинення такого обмеження покладено на державного виконавця, тому у задоволенні заяви про скасування судового рішення слід відмовити.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст. 377-1 Цивільного Процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: