Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - виконуючий обов'язки начальника філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Січкар Анатолій Володимирович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту) № 254/ос від 12 липня 2016 року, поновлення його на роботі на посаді стюарда управління обслуговування пасажирів у потягах з 12 липня 2016 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року, провадження у справі зупинено до отримання згоди первинної профспілкової організації «Незалежна профспілка працівників Українська залізнична швидкісна компанія» на звільнення ОСОБА_6 Запитано у виборного органу первинної профспілкової організації «Незалежна профспілка працівників Українська залізнична швидкісна компанія» згоду на звільнення ОСОБА_6 з посади стюарда управління обслуговування пасажирів в потягах на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов'язків без поважних причин.

У касаційній скарзі ПАТ «Українська залізниця», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати ухвали судів та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справу належить розглядати в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що наказом від 12 липня 2016 року позивача звільнено з посади стюарда управління обслуговування пасажирів у потягах ПАТ «Українська залізниця» на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов'язків без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті (ч. 9 ст. 43 КЗпП України).

Встановивши, що ОСОБА_6 звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України без отримання згоди первинної профспілкової організації «Незалежна профспілка працівників Українська залізнична швидкісна компанія», суди дійшли висновку про зупинення провадження у справі для виконання вимог ч. 9 ст. 43 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується із необхідністю зупинення провадження у справі до отримання згоди на звільнення позивача/відмови у наданні згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є ОСОБА_6

Як вбачається із матеріалів справи, 24 червня 2016 року філією «Українська залізнична швидкісна компанія» ПАТ «Укрзалізниця» направлено подання до первинної профспілкової організації «Незалежна профспілка працівників Українська залізнична швидкісна компанія» щодо звільнення ОСОБА_6

У запереченні на позов відповідач зазначає, що 08 липня 2016 року підприємством отримано листа від профспілки, в якому зазначалося, що для розгляду питання про погодження звільнення ОСОБА_6 необхідні додаткові документи. ПАТ «Укрзалізниця» зазначено, що такі документи направлено до профспілкового органу 12 липня 2016 року.

Разом з тим, 12 липня 2016 року видано наказ про звільнення позивача, тобто до розгляду профспілкою подання про розірвання трудового договору з ОСОБА_6

Пленумом Верховного Суду України у п. 15 Постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що суд, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Сам факт звернення до профспілкового органу за вирішенням вказаного питання не є результатом його розгляду, на що спрямовано гарантії ст. 43 КЗпП України, а тому суд обґрунтовано зупинив провадження у справі до отримання згоди на звільнення позивача/відмови у наданні згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є ОСОБА_6

Доводи касаційної скарги зводяться до помилкового тлумачення змісту ч. 9 ст. 43 КЗпП України, на законність ухвал судів не впливають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик