АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченка М.М., Рейнарт І.М.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року у справі за позовною заявою ОСОБА_5 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції помилково було застосовано п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" та невірно проаналізована вказана норма, що призвело до ухвалення завідомо незаконного рішення та відмовлено у відкритті провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, суд першої інстанції, виходив із того, що чинним законодавством визначений порядок щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України шляхом пред'явлення в суд скарги, а не позовної заяви з якою звернулась ОСОБА_5

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. До них належать, зокрема: якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства - п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просила визнати дії державного виконавця неправомірними, а постанову про накладення арешту на майно від 07 червня 2017 року у ВП № 517393278 незаконною та скасувати; визнати дії державного виконавця неправомірними, а постанову про стягнення виконавчого збору від 07 червня 2017 року у ВП № 517393278 незаконною та скасувати.

В обґрунтування заяви посилається на те, що державною виконавчою службою в Оболонському районі м. Києва відкрито виконавче провадження № 517393278 з примусового виконання виконавчого листа № 363/4574/13-ц, виданого 20 серпня 2015 року Вишгородським районним судом Київської області. Вказаний виконавчий лист було видано на виконання рішення апеляційного суду Київської області у справі за позовом ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У відповідності до положення ч. 4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі скасування рішення суду, на підставі якого виданого виконавчий документ, виконавче провадження підлягає закінченню. Всупереч нормам чинного законодавства державний виконавець не вчинив дії щодо закінчення виконавчого провадження № 517393278, а прийняв постанови: про накладення арешту на майно ОСОБА_5 та про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_5 Такі дії та рішення державного виконавця вважає неправомірними.

До матеріалів заяви долучено, в тому числі: постанову від 07 червня 2017 року про стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору; постанову від 07 червня 2017 про накладення арешту на майно ОСОБА_5, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року у справі № 363/4574/13-ц за позовом ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Прийняті постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві від 07 червня 2017 року, які є предметом оскарження, свідчать про те, що на виконанні у виконавчій службі перебуває виконавчий лист № 363/4574/13-ц, виданий 20 серпня 2015 року Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» судового збору в сумі 5 268,00 грн., де ОСОБА_5 виступає боржником, а ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - стягувачем.

З огляду на заявлені вимоги ( предмет, підстава) позивача ОСОБА_5 вбачається, що останньою, як стороною виконавчого провадження, оскаржуються рішення, дії державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПКУкраїни.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, відповідно до статті 383 ЦПК та Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 384 ЦПК України до суду подається скарга.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Як встановлено колегією суддів та вбачається із змісту вимог ( предмет та підстава) позову, що ОСОБА_5, як сторона виконавчого провадження, обрала спосіб захисту свого порушеного права, як оскарження рішення, дії державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Таким чином, пред'явлення ОСОБА_5 заяви у формі позову, яка за змістом містить вимоги про оскарження рішення, дії державного виконавця під час виконання судового рішення не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки ЦПК України передбачає можливості застосовувати положення статті 121 ЦПК України.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, належним чином не визначився зі змістом, підставами вимог заявника і помилково відмовив у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року скасувати і передати питання на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: