Справа № 369/3045/17
Провадження № 2/369/2113/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року позивачі звернулись у власних інтересах та інтересах неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі проживає вона та двоє її неповнолітніх дітей. 21 вересня 2016 року власники квартир №16 та №17 в загальному приквартирному коридорі 4 поверху встановили металеву решітку, але згоди власників сусідніх квартир, в тому числі і її. Встановленням цієї металевої решітки були грубо порушені її права та права її неповнолітніх дітей як власника на користування допоміжними приміщеннями загальним коридором приквартирної території четвертого поверху. Також металева решітка загороджує доступ до сантехнічної та електричних комунікацій: загальної труби санітарного відводу та щита електричного від кватир №16 та №17, які знаходяться в цьому ж предквартирному коридорі. У разі виникнення аварії або інших несправностей, доступ відповідних служб та працівників відомств, до компетенції яких належить обслуговування вказаних комунікацій, є неможливим. При зверненні до КП УМГ та виконавчого комітету міської ради, їй стало відомо, що дана металева решітка встановлена незаконно, самовільно, без отримання відповідачами будь-яких дозволів, погоджень.

На підставі наведено, керуючись ст.ст. 1, 15, 16, 20, 391 ЦК України, просила суд зобовязати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 демонтувати встановлену ними решітку в загальному коридорі 4 поверху будинку №15а по вул. Машинобудівників, 15а у м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з-підстав, вказаних у позові. Суду пояснили, що позивачка неодноразово пропонувала відповідачам встановити додаткові металеві двері на загальному виході зі спільного коридору. Але приблизно рік тому, скориставшись її відсутністю, відповідачами була встановлена металева решітка. Після такого встановлення значно зменшилась площа загального коридору, та існують перешкоди у відкритті її вхідних дверей, що є обмеженням її прав як власника квартири. Є загроза безпеці її дітей, оскільки при виникненні аварійних ситуацій доступ до труби водовідведення та електричних щитків обмежений. Крім того, металева решітка дуже грюкає та заважає повноцінному відпочинку її дітей. Просила задоволити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_5. ОСОБА_6 та представник ОСОБА_7 проти позову заперечували. Суду пояснили, що з метою підвищеної безпеки для своїх неповнолітніх дітей дійсно відповідачами восени 2016 року була встановлена металева решітка. За решіткою знаходяться електролічильники лише їх квартир, а ключі від даної решітки є у консьєржа. Там також знаходиться труба це ринва, вона є цільною та відводить дощову воду. За весь час встановлення решітки ніхто з сусідів, в тому числі позивачка, не скаржилися щодо грюкоту. Також жодна з організацій, що надають житлово-комунальні послуги, не скаржилась щодо відсутності доступу до квартир. Інші сусіди надали згоду на встановлення такої решітки. Вважають, що жодних прав позивача та її неповнолітніх дітей не порушено, двері її квартири відчиняються вільно, до її комунікацій вони доступ не обмежували. ОСОБА_5 також мають права, як і позивачка. Просили відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні представник Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що на встановлення металевої решітки відповідачі не отримували будь-яких дозволів. Разом з тим, за час її встановлення жодних скарг від комунальних служб, інших співвласників до них не надходило. Просили задоволити позов.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випиває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири №18, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Машинобудівників, буд.15а, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки про склад сімї №1566 від 22 лютого 2017 року у квартирі №18 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Машинобудівників, буд.15а, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (власник), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (син), та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (донька).

Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Захист права власності встановлений ст. 321 ЦК України, а саме право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

З пояснень осіб, які брали участь при розгляді справи, встановлено, що ОСОБА_6 є сусідом позивачки та проживає в квартирі №17, ОСОБА_5 є також сусідом позивачки та проживає в квартирі №16. Відповідачами у вересні 2016 року було встановлено металеву решітку, яка є окремим доступом до квартир №№16,17. Дозволів у КП УМГ чи Вишневої міської ради відповідачами не отримувалось. Скарг щодо встановлення металевої решітки ні від інших мешканців будинку, ні від відповідних установ не надходило.

За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Пояснення позивача, що перекрито доступ до труби водовідведення, електролічильників, суд до уваги не бере, оскільки труба відводить дощову воду, а електролічильники до квартир №№16,17, та ОСОБА_1 не конкретизовано які саме її права порушені цим. Крім загальних висловів щодо порушення прав її неповнолітніх дітей, на захист яких вона звернулась до суду, ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження порушення цим її прав або прав неповнолітніх дітей. Матеріали справи не містять доказів того, що дана решітка створює перешкоди в доступі відповідних служб до електролічильників або лівневої труби. Сам по собі факт встановлення такої решітки без відповідних дозволів не може підтверджувати порушення саме права позивача. Не вказала вона також, яким чином порушується її право через зменшення загальної площі коридору, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження яким саме чином вона користувалась цією частиною коридору до встановлення металевої решітки.

Натомість з оглянутого відеозапису встановлено, що дійсно на четвертому поверсі встановлена металева решітка, яка є додатковим входом до квартир №16,17. Жодних комунікацій позивачки за решіткою не знаходиться, відкриття решітки жодним чином не перешкоджає відкриттю вхідних дверей квартири №18.

За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб'єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об'єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому, особа на власний розсуд визначає чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю певних осіб. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність особи протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері приватних відносин.

Викладені висновки кореспондуються із нормами ЦПК України. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії особи є неправомірними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у правовідносинах.

У даному випадку, позивачем крім загальних посилань, не надано жодних належних доказів, в розумінні ЦПК України, порушення особистих прав у спірних правовідносинах, як і не наведено обґрунтованих мотивів, яким чином встановлення решітки породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про зобовязання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич