АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/8238/2017 Доповідач - Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Лесі Олексіївни про визнання довіреності та заяви недійсними, визнання дій нотаріуса незаконними,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Лесі Олексіївни про визнання довіреності та заяви недійсними, визнання дій нотаріуса незаконними - відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року - у виді заборони вчинення реєстраційних дій щодо нежитлового приміщення (відчуженого за твердженням сторони позивача за допомогою вищенаведеної підробленої довіреності від імені позивача) - магазину непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 (після зміни назви АДРЕСА_1), загальною площею 305,9 кв.м.

Судові витрати у виді судового збору зараховано в дохід держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивачів підтримали апеляційну скаргу.

Представник відповідача Литвиної Л.О. заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулися з позовом до ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Лесі Олексіївни щодо визнання недійсною довіреності від 21 червня 2016 року, виданої від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 та заяви-згоди від 22 червня 2016 року, виданої від імені ОСОБА_1, а також про визнання незаконними дій Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Лесі Олексіївни щодо посвідчення вказаної довіреності за реєстровим №1705 та заяви-згоди за реєстровим №1711.

Посилаються на те, що не підписували вказані документи - відповідно довіреність від 21 червня 2016 року, видану від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 та заяву-згоду від 22 червня 2016 року, видану від імені ОСОБА_1

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано доказів на підтвердження позовних вимог.

Виходячи з положень ст.60 ЦПК України, ст.204 ЦК України, суд першої інстанції вважав недоведеною належними та допустимими доказами (при цьому оригіналів будь-яких документів до суду не надано) обставину, що позивачі не підписували вказані документи - відповідно довіреність від 21 червня 2016 року, видану від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 та заяву-згоду від 22 червня 2016 року, видану від імені ОСОБА_1, а тому вказані позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Позивачі звернулись з позовом посилаючись на те, що їм на праві спільної сумісної власності подружжя належить нерухоме майно, а саме: магазин непродовольчих товарів, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 305,9 кв.м.

Право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна набуто за договором купівлі-продажу від 15.02.2016 року і його зареєстровано 15.02.2016 року за ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - НОМЕР_1.

У серпні 2016 року позивачам стали відомі наступні обставини.

21 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЛитвиноюА.О. за реєстровим № 1705 було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_3, якою уповноважено ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії спрямовані на відчуження вищевказаного об'єкта нерухомого майна.

22 червня 2016 року цим же приватним нотаріусом, за реєстровим №1711 посвідчено заяву-згоду від імені ОСОБА_1, за якою остання як дружина ОСОБА_3, в порядку ст. 65 СК України надала свою згоду на продаж вищевказаного об'єкта нерухомого майна.

Проте, ані ОСОБА_3, ані ОСОБА_1 вищевказані документи (односторонні правочини) ніколи не підписували, наміру відчужувати належне їм нерухоме майно не мали, у приватного нотаріуса Литвиної Л.О. ніколи не були, свої паспорти для вчинення нотаріальних дій не передавали. Підписи ОСОБА_3, ОСОБА_1 на вказаних документах підроблені.

Користуючись наявністю вищевказаних довіреності та заяви-згоди ОСОБА_7., який діяв в якості продавця від імені ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу, посвідченого 05.07.2016 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим № 11-451, відчужив вищевказане нерухоме майно на користь ОСОБА_8

За обставинами шахрайського заволодіння майном, слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 20.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудове розслідування триває.

Позивачі просять визнати недійсною довіреність від 21 червня 2016 року, видану від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 та заяву-згоду від 22 червня 2016 року, видану від імені ОСОБА_1, а також визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Лесі Олексіївни щодо посвідчення вказаної довіреності за реєстровим №1705 та заяви-згоди за реєстровим №1711.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог та ухвалюючи заочне рішення у справі за відсутності позивачів, суд виходив з того, що позивачі належно повідомлені, що підтверджується матеріалами справи, та крім того, ухвалюючи рішення за відсутності позивачів з посиланням на ненадання ними доказів на підтвердження позовних вимог, суд не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи заяви від позивачів про розгляд справи за їх відсутності.

Вказане порушення процесуального закону призвело до неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

Апеляційним судом встановлено, що у червні 2016 року позивачці стало відомо, що належне їй на праві спільної сумісної власності подружжя нерухоме майно (зареєстроване на ім'я її чоловіка ОСОБА_3), а саме: магазин непродовольчих товарів, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 305,9 кв.м., - стало об'єктом шахрайських дій з боку невстановлених осіб та за підробними документами:

- довіреністю, посвідченою 21.06.2016 року приватним нотаріусом КМНО Литвиною Л.О. за реєстровим № 1705, начебто виданою від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_7 та

- заявою-згодою, посвідченою 22.06.2016 року приватним нотаріусом КМНО Литвиною Л.О. за реєстровим № 1711, начебто виданою ОСОБА_1 вибуло з її володіння.

За обставинами шахрайського заволодіння майном, слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 20.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Позивачі визнані потерпілими у цьому кримінальному провадженні. Досудове розслідування триває.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи від 06.09.2016 року № 347/1, проведеної експертом Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України встановлено, що підписи та рукописні записи у відповідних графах посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріат округу ЛитвиноюА.О. за реєстровим № 1705 довіреності від 21.06.2016 року, виконані не ОСОБА_3, а іншою особою;

- вищевказаним висновком почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підписи та рукописні записи у відповідних графах посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріат округу Литвиною А.О. за реєстровим № 1711 заяві-згоді від 22.06.2016 року, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою;

- висновком технічної експертизи документів від 21.09.2016 року № 346/1, проведеної експертом Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, відповідно до якої:

- фотокопія паспорту ОСОБА_3, що використана приватним нотаріусом Литвиною Л.О. при вчиненні нею нотаріальної дії 21.06.2016 року за реєстровим № 1705, виготовлена шляхом монтажу;

- фотокопія паспорту ОСОБА_1, що використана приватним нотаріусом Литвиною Л.О. при вчиненні нею нотаріальної дії 22.06.2016 року за реєстровим № 1711, виготовлена шляхом монтажу;

- фотокопії паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що залишені у справах приватного нотаріуса Литвиної Л.О. отримані не шляхом прямого копіювання оригіналів паспортів позивачів. Виготовлення таких фотокопій шляхом прямого фотокопіювання за допомогою копіювального апарата/багатофункціонального пристрою оригіналів паспортів громадян України без застосування монтажу неможливе.

З наведеного вбачається, що особи, які начебто представилися приватному нотаріусу як ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надавали приватному нотаріусу не оригінали паспортів (навіть, припущено - підроблених, із переклеєними фото, тощо), а обмежилися наданням змонтованих фотокопій.

Прийнявши такі фотокопії та вчинюючи зазначені нотаріальні дії нотаріус порушила низку вимог чинного законодавства у сфері нотаріату.

Таким чином, той факт, що спірну довіреність та заяву-згоду було підписано та видано не позивачами, а іншими особами, колегія суддів вважає встановленим.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Частиною 1 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а згідно ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Приватний нотаріус Литвина Л.О. таких вимог закону під час вчинення оспорюваних нотаріальних дій не дотрималась.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 43 Закону України «Про нотаріат» не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодоособи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Аналогічні вимоги встановлено пунктами 2,3 глави 3 затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Встановлювати особу учасника за фотокопією його паспорту вказаними вимогами не передбачено.

В порушення закону приватний нотаріус Литвина Л.О. «встановила» осіб, які звернулися до неї 21.06.2016 року та 22.06.2016 року за вчиненням нотаріальних дій не за оригіналами паспортів, а лише за їх фотокопіями.

Вказане підтверджується висновком технічної експертизи документів від 11. 09.2016 року № 346/1, проведеної експертом Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, яким встановлено неможливість виготовлення фотокопії шляхом «прямого фотокопіювання». Мав місце монтаж фотокопій паспортів із застосуванням комп'ютерної техніки з відповідним програмним забезпеченням (графічні редактори обробки зображень).

Таким чином, під час вчинення нотаріальних дій нотаріусу не могли бути пред'явлені оригінали паспортів позивачів (навіть, припущено-підроблених, із переклеєними фото, тощо).

Відповідно до вимог щодо формування справ (нарядів) затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року № 3253/5 «Правила нотаріального діловодства» та п.5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003» у справах нотаріуса залишаються копії паспорта особи, яка вчинила нотаріальну дію. Така копія засвідчується нотаріусом шляхом вчинення напису «Згідно з оригіналом», особистого підпису нотаріуса, який засвідчує копію, дати засвідчення копії та засвідчується печаткою.

Згідно п. 2 глави 7 Порядку № 296/5 при підготовці до засвідчення вірності копій документів і виписок з них нотаріус зобов'язаний особисто звірити з оригіналом документа копію чи виписку з документа.

На підставі наданих доказів вбачається, що приватний нотаріус Литвина Л.О. засвідчила відповідність копій паспортів позивачів оригіналу - проставила мастичні штампи про їх відповідність оригіналам, дату та власний підпис (додаток № 1 до позову).

За відсутності оригіналів паспортів такі дії були вчинені нотаріусом неправомірно.

Відповідно до пункту 8 розділу І затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ «Положення про паспорт громадянина України» термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку вважається недійсним.

Особа ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, який начебто звернувся 21.06.2016 року до нотаріуса щодо посвідчення довіреності, була встановлена нотаріусом за паспортом НОМЕР_2, виданим Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.02.2004 року.

На момент видачі цього паспорту ОСОБА_3 виповнилось 38 років. Станом на 21.06.2016 року як на дату вчинення спірної нотаріальної дії позивачу виповнилось 50 років, що вимагало вклеювання фотокартки після досягнення 45-річного віку.

Пунктом 3.1 розділу III затвердженого наказом МВС України 13.04.2012 року № 320 «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» встановлено, що третя і п'ята сторінки паспорта передбачені для вклеювання в паспорт додаткових фотокарток при досягненні особою 25 або 45 років.

Згідно п. 5 глави 7 Порядку № 296/5 документи, за якими встановлено особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, чи уповноваженого представника, повертаються особам, що їх подали. В реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується назва документа, серія, номер, дата його видачі і найменування установи, яка його видала. При посвідченні правочинів, видачі свідоцтв чи оформленні інших документів, примірники яких залишаються у справах нотаріуса, витяг з документа, за яким встановлено особу громадянина, у якому відображено усі заповнені сторінки, що стосуються реквізитів поданого документа, його дійсності та мають значення для вчинюваної нотаріальної дії долучається до справ нотаріуса.

З фотокопій, які зберігаються у справах приватного нотаріуса ЛитвиноїЛ.О. вбачається, що начебто пред'явлений нотаріусу паспорт містив лише одну фотокартку (станом на час виготовлення паспорту) і не містив нової, що вклеюється у паспорт при досягнення власником 45- річного віку.

Встановлення нотаріусом особи учасника нотаріальної дії за недійсним паспортом чинним законодавством не передбачено та прямо заборонено.

Частиною 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Недотримання приватним нотаріусом Литвиною Л.О. вимог чинного законодавства під час вчинення нотаріальної дії підтверджується наступним.

Відповідно до наявної у справі нотаріуса фотокопії начебто поданого їй паспорта НОМЕР_3 позивача ОСОБА_1, остання народилась 06.11.1965 року. Відповідно, саме ця дата народження мала бути і у спірній заяві-згоді позивача від 22.06.2016 року.

Натомість, дійсною датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується наявними у справі доказами.

По факту, у спірній заяві-згоді ОСОБА_1 від 22.06.2016 року проставлена правильна дата її народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Тобто, приватним нотаріусом КМНО Литвиною Л.О. було порушено процедуру вчинення 21.06.2016 року та 22.06.2016 року нотаріальних дій, та дії приватного нотаріуса належить визнати незаконними.

Таким чином, за встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку, що при оформленні та посвідченні спірних довіреності та заяви - згоди нотаріусом був порушений порядок вчинення нотаріальних дій, а тому дії приватного нотаріуса Литвиної Л.О. щодо посвідчення довіреності від 21.06.2016 року за реєстровим № 1705 та заяви - згоди від 22.06.2016 року за реєстровим № 1711 належить визнати незаконними.

Встановивши фактичні обставини справи, з урахуванням наданих суду доказів, виходячи з положень статей 202,203,215,239 ЦК України, виходячи з того, що дії нотаріуса щодо посвідчення довіреності від 21.06.2016 року за реєстровим № 1705 та заяви - згоди від 22.06.2016 року за реєстровим № 1711 визнано незаконними, волевиявлення позивачів на вчинення оспорюваних довіреності та заяви - згоди було відсутнє, вчинені оспорювані правочини були здійснені не позивачами, а іншими невстановленими особами, колегія суддів вважає визнати недійсною довіреність від 21.06.2016 року та визнати недійсною заяву - згоду від 22.06.2016 року.

Виходячи з вищевикладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати належить розподілити відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсною довіреність від 21 червня 2016 року, видану від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4, посвідчену Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Лесею Олексіївною за реєстровим №1705.

Визнати недійсною заяву - згоду від 22 червня 2016 року, видану від імені ОСОБА_1, посвідчену Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Лесею Олексіївною за реєстровим № 1711.

Визнати незаконними дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Лесі Олексіївни щодо посвідчення довіреності від 21 червня 2016 року за реєстровим № 1705 та заяви - згоди від 22 червня 2016 року за реєстровим № 1711.

Стягнути з Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Лесі Олексіївни та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 судовий збір 1653 грн. 63 коп. та за подачу апеляційної скарги 1818 грн. 96 коп. в рівних частках по 1736 грн. 28 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді