АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5095/17 Справа № 201/1048/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів: Деркач Н.М., Макарова М.О.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніропетровська від 16 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 000 доларів США.

В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що 15 листопада 2015 року її сусід завдав їй тілесних ушкоджень, на підставі чого було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні. Таку поведінку відносно позивачки її сусід допускає вже не вперше та протягом значного періоду часу сусіди намагаються створити неможливі умови для її проживання, і, на її думку, посягають на її життя. Проте слідчим Соборного ВП ДВП ОСОБА_3 управління Національної поліції у Дніпропетровській області неналежним чином здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, за її скаргою була скасована постанова про закриття кримінального провадження та слідчим не виконані всі належні слідчі дії, чим допущено відносно неї бездіяльність. На підставі наведеного ОСОБА_2 просить стягнути з відповідачів моральну шкоду, яку вона оцінює в один мільйон доларів США.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніропетровська від 16 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 2015 року сусід позивачки ОСОБА_4 наніс їй легкі тілесні ушкодження та за цим фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004811 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою Жовтневого відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 09 березня 2016 року закрито кримінальне провадження № 0004811 у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року постанова органу досудового розслідування від 09 березня 2016 року була скасована та кримінальне провадження направлено до Жовтневого відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

30 січня 2017 року слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження №0004811 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, - у зв»язку з встановленням відсутністю події кримінального правопорушення.

Зазначене процесуальне рішення у кримінальному провадженні наразі не скасовано.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалася на неналежність проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0004811 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скоєного її сусідом відносно неї, та зазначила, що такими діями органу досудового розслідування їй спричинено моральну шкоду, яку просила стягнути на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України у розмірі 1 000 000 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості предявлених позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Оскільки позивачкою не ставиться питання про визнання дій органу досудового розслідування незаконними, то спірні правовідносини правильно були розглянуті в порядку ЦПК України та на підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України та частиною 1 статті 15 ЦК України обумовлено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Положеннями статей 23 та 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, як на доказ обґрунтованості позивних вимог ОСОБА_2 посилається на спричинення їй відповідачем ОСОБА_3 управлінням Національної поліції у Дніпропетровській області моральної шкоди у звязку з неналежним проведенням досудового розслідування кримінального провадження, вчиненого її сусідом відносно неї.

Однак, оскільки органом досудового розслідування розпочато досудове розслідування за заявою позивачки, проведено його та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а законність цього рішення органу досудового розслідування повинна перевірятися у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав стверджувати про бездіяльність органу поліції, що стало підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, а саме положення ЦК та ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення її прав і свобод її сусідом не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки не є предметом розгляду даної цивільної справи.

Посилання апелянта на неналежне проведення відповідачем досудового розслідування кримінального провадження, передбаченого ст.125 КК України, вчиненого її сусідом відносно неї, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів бездіяльності слідчих.

Натомість, як встановлено матеріалами справи, по кримінальному провадженню слідчим було проведено ряд процесуальних дій згідно вказівки прокурора.

Крім того, позивачка скористалася своїм правом на оскарження процесуальних рішень слідчого у кримінального провадження та за її скаргами винесені відповідні рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніропетровська від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвалаапеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю.Петешенкова

ОСОБА_5

ОСОБА_6