Справа № 214/959/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 липня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Євтушенко В.С.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 21 листопада 2009 року уклала шлюб із ОСОБА_2, який зареєстрували у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 827. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй, позивачці, та дитині душевні страждання. Відповідач зневажливо відноситься до неї, постійно допускає моральні образи, навіть в присутності сина. Відповідно до ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 СК України. На протязі приблизно 1,5 року (з червня 2015 року) ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Відповідно до п. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Обставин які б перешкоджали розірвання шлюбу саме в такий спосіб немає.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. При цьому пояснила, що шлюб між нею та відповідачем не зберігся. В неї немає почуттів до відповідача. Вважає, що зберегти сімю неможливо.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що не згоден на розірвання шлюбу. При цьому пояснив, що мешкають з позивачкою окремо, але відносини підтримують. Шлюб розпався.

У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.2), свідоцтво про народження (а.с.3).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

Сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 2009 року. Шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо. За наданий судом строк для примирення, сторони не примирились. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

У відповідності до ст. 112 ч.1 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.110-112 СК України, ст.ст. 8, 10, 11, 208, 212, 214, 215, 88 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 листопада 2009 року у Центрально Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 827, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов