Дата документу 24.07.2017
Справа № 320/2890/17
Провадження № 2/320/2232/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Бахаєва І.М.
при секретарі: Фурсовій Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третьої особи - Відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивачі звернулися до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, житлового будинку розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Леваневського, 103.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, належить на праві особистої власності житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Леваневського, 103. У належному їм будинку, зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які не проживають у зазначеному будинку з 22.08.2016 року. Таким чином, відповідачі не проживають у житловому будинку близько 2-го року. Всі витрати, пов'язані із утриманням житлового будинку, вони здійснюють самостійно. У зв'язку із зростанням тарифів на комунальні послуги та електроенергію, вони мають намір оформити субсидію. Для оформлення субсидії їм треба подати документи на всіх членів сім'ї, зареєстрованих у квартирі. Через реєстрацію відповідачів у належному їм будинку вони обмежені у реалізації в повній мірі свого права власності. Весь цей час позивачі самостійно сплачують комунальні послуги та несуть витрати по утриманню житлового будинку. Цей факт, призводить до порушення прав позивачів, як власників даного житлового будинку.
На підставі викладеного позивачі просять суд, задовольнити їх позовні вимоги, визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 103 по вул. Лева невського в м. Мелітополі Запорізької області.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, у судове засідання не зявилися, в матеріалах справи від них є письмові заяви з проханням слухати справу за їх відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, рекомендованим листом. Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутністю від них не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання представник третьої особи не з'явився, від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, щодо вирішення заяви покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представника позивача і третьої особи та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору міни, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 22 серпня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 прийняли у спільну сумісну власність належний ОСОБА_4М на праві власності жилий будинок № 103 по вул. Леваневського в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 передали а ОСОБА_4 прийняла належну ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.
Згідно копії домової книги, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6, були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.
Згідно довідки, виданої головою квартального комітету № 83 Мелітопольської міської ради Запорізької області 01 лютого 2017 року, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, але з 2010 року за зазначеною адресою не проживають.
Однак, до теперішнього часу відповідачі з житлового будинку № 103 по вул. Леваневського в м. Мелітополі Запорізької області не виписалися.
Таким чином, судом було встановлено, що відповідачі не проживають в належній позивачам житловому будинку з 2010 року, тобто, понад один рік, без поважних причин, їх речей в будинку немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаному будинку відповідачі не пред'являли.
Вказані обставини порушують права позивачів як власників житлового будинку.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку № 103 по вул. Леваневського в м. Мелітополі Запорізької області.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57, 59, 60, 107, 197, 208, 212 215, 224 228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третьої особи - Відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 103 по вул. Леваневського в м. Мелітополі Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ