РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Грібінчак К.П.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката Зражевської Я.О.,

представника третьої особи - Мазанович Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про поновлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про поновлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03.03.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 262.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 вересня 2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Причинами розірвання шлюбу стало те, що вона добровільно вирішила піти з сім»ї без пояснення відповідачу причин прийняття такого рішення. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 вересня 2015 року її також було позбавлено батьківських прав, у зв'язку з підписанням нею нотаріальної відмови від дитини. Після розірвання шлюбу син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати з відповідачем. Попри її позбавлення батьківських прав вона підтримувала стосунки з сином та дбала про нього.

Однак, після розірвання шлюбу вона зустрівшись з відповідачем, пояснила йому причини своєї поведінки щодо нотаріальної відмови від сина та обставини, за яких вона пішла з сім»ї. Пояснила, що до такого кроку її наштовхнув пережитий нею та дитиною стрес в період перебування відповідача в зоні АТО. Її та сина налякало рішення відповідача по поверненню на демобілізацію з зони АТО, знову повернутись на передову та продовжити військову службу за контрактом незважаючи на наявні у нього проблеми зі здоров»ям та травмами набутими в зоні АТО. Саме даний факт наштовхнув її на думку, що якщо вона піде з сім»ї та залишить відповідачу сина на виховання, відповідач не зможе повернутись на військову службу в зону АТО. Для того, щоб спільна їхня дитина не пережила стресу від її дій, вона розповіла про свої наміри сину та просила його нічого не розповідати відповідачу пообіцявши, що окремо проживати буде лише деякий час. Після вищевказаної розмови вона з відповідачем примирились, почали проживати спільно і 12 листопада 2015 року повторно зареєстрували шлюб, спільно виховують дитину. Просить суд поновити її батьківські права щодо сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить суд їх задоволити. Крім того, пояснила, що на даний час вона вагітна та очікує з відповідачем на дитину.

Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 06.04.2017 року заяву про визнання позовних вимог та просить суд розгляд справи проводити у його відсутність за участю його представника - адвоката Зражевської Я.О.

Представник відповідача - адвокат Зражевська Я.О. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, про що подала письмову заяву про визнання позовних вимог.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради - Мазанович Н.П. в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позову.

Суд, вислухавши показання позивачки, представника відповідача - адвоката Зражевської Я.О., думку представника третьої особи - Мазанович Н.П., врахувавши заяву відповідача про визнання позову, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 03.03.2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 262.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано, позивачку позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Згідно ст. 151 СК України - батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно ч. 4 ст. 169 СК України суд перевіряє, на скільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Судом встановлено, що 12 листопада 2015 року сторони повторно зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

З долучених до матеріалів справи сертифікатів серії 10ААД № 684521 від 21.10.2015 року та серії 10ААД № 864133 від 23.10.2015 року вбачається, що позивачка на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 13).

Згідно висновку Органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому № 08-620 від 05 квітня 2017 року, Орган опіки та піклування вважає за доцільне поновити батьківські права ОСОБА_1 стосовно сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36-37).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України сім»я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 169 СК України, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним.

Відповідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про поновлення батьківських прав - задоволити.

Поновити батьківські права ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук