У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик-Сервіс 1», про визнання зобов'язань за договором поруки припиненими шляхом їх повного належного виконання, за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 4 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 3 листопада 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Логістик-Сервіс 1» (далі - ТОВ «Логістик-Сервіс 1») та публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» (далі - ПАТ «Український Професійний Банк») укладений договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 75, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію в межах суми 2 442 520 доларів США, терміном до 17 жовтня 2016 року, зі сплатою за користування кредитом 10 % річних. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечувалось порукою ОСОБА_3 згідно із договором поруки від 27 травня 2015 року № 75-6, а також порукою товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» (далі - ТОВ «Лендблоксінвестмент»). За умовами договору поруки ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання у повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за кредитним договором.

27 травня 2015 року ОСОБА_3 як поручитель здійснив повне дострокове погашення кредиту, наданого ТОВ «Логістик-Сервіс 1». У зв'язку з погашенням кредиту, ПАТ «Український Професійний Банк» та ТОВ «Логістик-Сервіс 1» 27 травня 2015 року уклали договір про розірвання кредитного договору, та банком видано позичальнику довідку від 28 травня 2015 року №11/5-02/488 про те, що кредитна заборгованість перед банком по кредитному договору за основним боргом та процентами повністю погашена, у зв'язку з чим дія кредитного договору припинена. Таким чином, позивач вважав, що з припиненням кредитного зобов'язання було припинено і договір поруки.

Проте 13 серпня 2015 року ним отримано лист ПАТ «Український Професійний Банк» від 11 серпня 2015 року № 01-10/3840, в якому останній повідомив, що у ПАТ «Український Професійний Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в банку. Також у листі зазначено про нікчемність договору поруки від 27 травня 2015 року № 75-6; додаткового договору від 27 травня 2015 року; договору про розірвання кредитного договору від 27 травня 2015 року та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з укладенням договору поруки та погашенням позивачем заборгованості позивальника по кредитному договору.

Посилаючись на те, що такі дії банку є неправомірними, порушують його права, перелічені у листі договори відповідають усім вимогам закону і в установленому законом порядку не визнані недійсними, він виконав свої зобов'язання за договором поруки достроково, що не заборонено законом, відповідач прийняв виконання та розірвав кредитний договір за виконання якого він поручався, кредит повністю ним погашений, що безпідставно оспорюється банком, зазначивши про нікчемність правочинів, просив задовольнити позовні вимоги та визнати його зобов'язання за договором поруки припиненими шляхом їх повного виконання.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 4 серпня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3 Визнано припиненими зобов'язання ОСОБА_3 за договором поруки від 27 травня 2015 року № 75-6.

У касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український Професійний Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що договір поруки укладався з позивачем у період віднесення банку до категорії проблемних, в подальшому була введена тимчасова адміністрація, а умови договору поруки прямо передбачають передачу позивачем, що є одночасно кредитором банку, права кредитора (майнових прав) за кредитним договором та договором забезпечення, отже надають позивачу переваги перед іншими кредиторами, не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, що є не припустимим і згідно із п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є ознакою нікчемності правочину. Крім того, залишок коштів на кореспондентських рахунках ПАТ «Український Професійний Банк» в інших банках є значно меншим ніж розмір тих коштів, про переказ яких стверджує позивач, а тому відсутні підстави для визнання його зобов'язань перед ПАТ «Український Професійний Банк» припиненими шляхом їх повного належного виконання.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, виходив із того, що ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання шляхом перерахування грошових коштів на погашення кредитної заборгованості у повному обсязі до початку процедури ліквідації банку, а тому порука за договором від 27 травня 2015 року № 75-6 є припиненою.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду апеляційної інстанцій є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Установлено, що 3 листопада 2008 року ПАТ «Український Професійний Банк» та ТОВ «Логістик - Сервіс 1» укладено договір про надання кредиту (відкриття траншевої кредитної лінії) № 75, зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими договорами, за умовами якого банк зобов'язався відкрити позичальнику мультивалютну відкличну траншеві кредитну лінію в межах суми 2 442 520 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 18 жовтня 2016 року зі сплатою 10 % річних.

27 травня 2015 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та ТОВ «Логістик-Сервіс 1» укладено додатковий договір до кредитного договору, яким внесено зміни до п. 2.1 кредитного договору, викладено його у новій редакції та зазначено, що забезпеченням виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком є: порука та застава майна ТОВ «Лендблоксінвестмент» (договір поруки від 29 червня 2010 року № 75-4 та іпотечний договір від 29 червня 2010 року) та порука ОСОБА_3 (договір поруки від 27 травня 2015 року № 75-6).

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання в повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за кредитним договором від 3 листопада 2008 року № 75.У п. 1.1 договору поруки зазначено, що непогашена частина кредиту станом на 27 травня 2015 року становить 2 429 520 доларів США.

У п. п. 2.1, 1.3 договору поруки зазначено, що поручитель доручає банку у випадку затримки виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, здійснити списання суми заборгованості з поточного рахунку поручителя в порядку, який встановлений чинним законодавством України.

ОСОБА_3 як поручитель вияв намір погасити наявну заборгованість та достроково погасити залишок кредиту у день укладання договору поруки і відповідно до платіжних доручень від 27 травня 2015 року № 5 № 6 з його поточного рахунку у цьому ж банку було перераховано 2 429 520 доларів США та 20 635,92 доларів США, відповідно, на погашення кредитних зобов'язань ТОВ «Логістик-Сервіс 1».

Також судом зазначено, що перерахунок коштів на погашення кредиту відбувся в одному й тому ж банку, а саме ПАТ «Український Професійний Банк», з рахунку позивача, відкритого в ПАТ «Український Професійний Банк» грошові кошти перераховані на позичковий рахунок у цьому ж банку.

Згідно із ст. 1066 ЦК України банк зобов'язаний виконувати розпорядження клієнта про перерахування відповідних сум з його рахунка та до проведення інших операцій за рахунком та не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати обмеження його права розпоряджатися грошима на власний розсуд.

Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Умовами договору про відкриття траншевої кредитної лінії від 3 листопада 2008 року № 75 передбачена можливість дострокового погашення кредиту.

Відповідно до довідки від 28 травня 2015 року № 11/5-02/488 кредитна заборгованість перед ПАТ «Український Професійний Банк» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії від 3 листопада 2008 року № 75 за основним боргом та процентами погашена повністю, в зв'язку із чим дія кредитного договору припинена.

З матеріалів справи убачається, що 28 травня 2015 року правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 348 «Про віднесення ПАТ «Український Професійний Банк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 травня 2015 року № 107 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Український Професійний Банк», згідно із яким з 29 травня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці (з 29 травня 2015 року по 28 серпня 2015 року) та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український Професійний Банк» Пантіну Л.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

З дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється; забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін (пп. 1, 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про перерахування коштів 27 травня 2015 року і такий перерахунок був здійснений 27 травня 2015 року, тобто до початку ліквідації банку 28 травня 2015 року.

У матеріалах справи також відсутні відомості, що внаслідок укладення вказаних угод, ПАТ «Український ПрофесійнийБанк» став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; банк отримав від відповідача кошти в якості повернення кредиту за вказаним кредитним договором.

Таким чином, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання шляхом перерахування грошових коштів на погашення кредитної заборгованості у повному обсязі до початку процедури ліквідації банку, а тому його порука за договором № 75-6 від 27 травня 2015 року, є припиненою.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне й обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 4 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик