У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.А.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання представника позивачки про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Четверта Київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсною заяви про відмову від частки у спадщині, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви про відмову від частки у спадщині.

У судовому засіданні 19.10.2017 року було прийнято заяву позивачу про зміну підстав та предмету позову, відповідно до якої позивач просить суд визнати недійсною заяву про відмову від прийняття спадщини, визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Також у судовому засіданні представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, що входить до складу спадщини, мотивуючи це тим, що у разі задоволення позову у позивачки виникне право на отримання свідоцтва про право на спадщину, а відповідач до того часу може розпорядитися спадковим майном, що ускладнить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Позивачка у судовому засіданні підтримала подану заяву, просила її задовольнити.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Зваживши доводи заяви, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, предметом позову на даний час є визнання недійсною заяви про відмову від частки у спадщині, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Із оспорюваних свідоцтв про право на спадщину, виданих нотаріальною конторою відповідачу, вбачається, що спадковим майном є: ? частина квартири АДРЕСА_1; право на земельну ділянку (пай), розміром 10, 5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка перебуває у колективній власності КСП "Іллінка" Володимиро-Іллінка Бобринецького району Кіровоградської області (первинна реєстрація сертифікату на земельну ділянку (пай) відбулася 03 вересня 1997 року, про що мається запис у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну ділянку (пай) під № НОМЕР_1); а також грошові вклади з усіма належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у різних банківських установах.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із п. 1. ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, предмет позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину квартири та право на земельну ділянку (пай), оскільки вважає, що невжиття таких заходів може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також вважає, що такий вид забезпечення позову повністю відповідає заявленим позовним вимогам.

Що стосується вимоги представника позивача про накладення арешту на грошові вклади, то слід зазначити, що заявником не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що вказані грошові кошти на даний час знаходяться у банківських установах на тих рахунках, що зазначені у заяві. Зважаючи на викладене, суд вважає, що підстав для задоволення заяви у цій частині немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно:

- ? частину квартири АДРЕСА_1;

- право на земельну частку (пай), розміром 10, 5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка перебуває у колективній власності КСП "Іллінка" Володимиро-Іллінка Бобринецького району Кіровоградської області (первинна реєстрація сертифікату на земельну ділянку (пай) відбулася 03 вересня 1997 року, про що мається запис у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну ділянку (пай) під № НОМЕР_1.)

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′яти днів з дня проголошення.

Головуючий: