Справа № 628/1716/17
Провадження №2/628/916/17 УХВАЛА
17 липня 2017 року Суддя Купянського міськрайонного суду Харківської області Скородєлова В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Виконавчий комітет Купянської міської ради Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Виконавчий комітет Купянської міської ради Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
У відповідності до ч.1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.
Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.
Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.
До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Проте ця позовна заява не відповідає зазначеним вимогам та підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 119 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом ст. 391 ЦК України позов про захист права власності подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, ст. 391 ЦК України не регулює визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, застосування якої вимагає встановлення певних фактичних обставин.
Так, в позовній заяві не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
Зі змісту позовної заяви та доданого свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1998 року вбачається, що співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які зареєстровані за даною адресою про, що свідчить довідка №1475 Житлово-комунального підприємства №1 від 11.07.2017 року.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідність ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Позивач у своєму позові посилається на ст.. 71 ЖК України та ст.. 405 ЦК України, які надають підстави для визнання осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування житловим приміщенням. При цьому, передбачені ст.71 ЖК України та ст.405 ЦК України підстави для визнання особи втратившою право користування житлом є різними.
Так, відповідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, а відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.34 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказав, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.
Таким чином, позивачу необхідно визначитись із нормами закону враховуючи, що відповідачі є співвласниками спірного житлового приміщення та уточнити норми матеріального права діючого законодавства, на які вона посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.
Крім того, всупереч вищенаведеному позивачем не долучено до справи Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на день звернення до суду, що позбавляє суд можливості встановити, кому саме належить спірне майно на день звернення до суду.
Відсутність вищевказаних даних може призвести до того, що будуть порушення права та інтересів інших осіб, які не залучені до справи як учасники по справі.
Враховуючи те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, у відповідності до ст. 121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Без виправлення вказаного недоліку позовна заява не може бути прийнята до провадження і підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали. В іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.
Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Виконавчий комітет Купянської міської ради Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.
Розяснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Скородєлова