Справа № 577/2154/17
Провадження № 2/577/933/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 3/50 ч. будівель і споруд бази, які розташовані в АДРЕСА_1 та складаються із зварювального цеху літ. "М-1" площею 348,8 кв.м., чергової літ "К-1" площею 14,8 кв.м., загальною площею 363,6 кв.м., укладений 31.10.2014 р. між ним та ОСОБА_3; визнати за ним право власності на 3/50 ч. вищевказаних будівель та споруд бази, ідеальна частка 3/50 ч. зі сплатою з його боку на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 1750 доларів США по курсу НБУ на день сплати. Вимоги обґрунтовує тим, що у 2011 р. з ОСОБА_3 провів перемовини про майбутній продаж йому нежитлових приміщень - зварювального цеху та чергової в АДРЕСА_1. Право власності на вказане майно ОСОБА_3 набув за договором дарування матері ОСОБА_2 від 07.10.2014 р. Після цього з ОСОБА_3 уклали у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаного майна в формі розписки, згідно якої досягли всіх істотних умов щодо предмету і ціни. Сплатив ОСОБА_3 частину коштів в сумі 8250 доларів США із необхідних 10000. Решту мав сплатити під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, після виготовлення деяких технічних документів, але не пізніше 01.01.2016 р. Одночасно для можливості використання ним будівель, було укладено договір оренди, який передбачав викуп майна. У зазначений строк договір купівлі-продажу між ними не було укладено через ухилення ОСОБА_3 від його нотаріального посвідчення. 05.08.2016 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвали договір дарування, згідно якого ОСОБА_3 07.10.2014 р. набув право власності на спірне майно. На даний час майно належить ОСОБА_2, яка є матір"ю відповідача. Згідно даних реєстрації, продане йому майно становить 3/50 ч. будівель та споруд бази, розташованих в АДРЕСА_1 та складається з зварювального цеху літ. "М-1" площею 348,8 кв.м., чергової літ "К-1" площею 14,8 кв.м., загальною площею 363,6 кв.м., ідеальна частка 3/50 ч., що і змусило звернутись з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_4 підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просять їх задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

Відповідач ОСОБА_3 заперечує задоволенню позовних вимог та пояснив, що дійсно розписку писав він, але 22.05.2017 р. У договорі оренди майна підпис належить йому, однак укладений він також 22.05.2017 р. Розписку писав і підписував вказаний договір під тиском позивача, який полягав у погрозах фізичної розправи. З даного приводу у Конотопський ВП ГУНП у Сумській обл. не звертався. В майбутньому планував продаж спірного приміщення ОСОБА_1, за що отримав завдаток 66000 грн. Однак в подальшому з позивачем не знайшли спільної мови, довго оформлялися необхідні документи на земельну ділянку під спірними приміщеннями.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заперечує задоволенню позовних вимог.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у період часу з 07.10.2014 р. по 05.08.2016 р. ОСОБА_3 був власником 3/50 ч. будівель і споруд бази, які розташовані в АДРЕСА_1 (а.с. 6), на даний час власником яких є ОСОБА_2 (а.с.3-7).

Згідно розписки від 30.10.2014 р. ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 8250 доларів США в гривнях по курсу НБУ за проданий зварювальний цех та чергову, що розташовані в АДРЕСА_1. Загальна сума продажу складає 10000 доларів США. Сторони обумовили, що договір купівлі-продажу буде підписаний не пізніше 01.01.2016 р. Остаточний розрахунок в сумі 1750 дол. США буде зроблений при підписанні договору. До того ОСОБА_3 надав дозвіл ОСОБА_1 користуватися приміщенням (а.с. 8).

Відповідно до п.1.1. Договору оренди майна від 31.10.2014 р. укладеного між позивачем та ОСОБА_3, орендодавець зобов"язується передати орендареві у строкове платне користування зварювальний цех та чергову, що розташовані в АДРЕСА_1, з наступним продажем від орендодавця до орендаря, а орендар зобов"язується прийняти майно у строкове платне користування, а також сплатити орендордавцеві орендну плату.

П.п. 8.1., 10.7. Договору передбачено, що майно, яке орендується, переходить у власність орендаря, після підписання договору купівлі-продажу, який буде підписано сторонами не пізніше 01.01.2016 р., продаж буде здійснено за остаточну суму 10000 дол. США в гривнях по курсу НБУ на день оплати, з яких грошові кошти в сумі еквивалентній 8250 дол. США, визначені сторонами як завдаток, вже сплачено орендарем до підписання цього Договору, а решту в сумі еквивалентній 1750 дол. США буде сплачено під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Перехід права власності на майно до іншої особи (не орендарю) не є підставою для припинення дії цього договору і зберігає його чинність для нового власника з усіма правами, обов"язками, в т.ч. обов"язком продажу майна без права зміни суми купівлі-продажу визначеної в п.8 договору (а.с. 9-10).

Рішенням Апеляційного суду Сумської обл. від 15.06.2017 р. у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні спірним майном відмовлено, оскільки внаслідок переходу права власності на вказане майно до ОСОБА_2 вона автоматично набула прав і обов"язків орендодавця за вищевказаним договором та повинна їх виконувати до закінчення строку дії договору (оглянута у судовому засіданні цивільна справа № 2/577/216/17).

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, суд приходить до висновку, що у даному випадку позивач і ОСОБА_3 31.10.2017 р. домовилися щодо усіх істотних умов договору, а саме предмету продажу, його вартості, розміру завдатку і терміну укладення угоди, що підтверджується вищевказаними розпискою та договором оренди. Крім того, дану обставину у судовому засіданні підтвердив сам відповідач, пояснивши, що у майбутньому планував продаж спірного приміщення ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює приватним нотаріусом Конотопського міського округу та у 2014 р. у неї на оформленні знаходилися документи щодо продажу 3/50 ч. будівель і споруд бази, які розташовані в АДРЕСА_1. ОСОБА_1 неодноразово приходив та цікавився, чи звертався ОСОБА_3 щодо оформлення документів з метою укладення договору купівлі-продажу спірного майна. Однак, договір так і не був укладений.

Аналізуючи зібрані по справі докази та надаючи їм оцінку, суд приходить до переконання, що пояснення ОСОБА_3 в частині того, що він написав розписку і уклав договір внаслідок погроз фізичної розправи з боку позивача не заслуговують на увагу, оскільки жодним доказом не підтверджуються. Також не заслуговують на увагу суду його ж покази щодо того, що в подальшому не знайшли спільної мови з позивачем і довго оформлялися необхідні документи на земельну ділянку під спірними приміщеннями. Вони спростовуються вищевказаними розпискою і договором, у яких було погоджено істотні умови договору. При цьому на думку суду, правдивими є покази останнього в тій частині, що він у майбутньому планував продаж вказаного нерухомого майна ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач у судовому засіданні також довів факт ухилення ОСОБА_7 від нотаріального посвідчення договору кіпівлі-продажу 3/50 ч. будівель і споруд бази, які розташовані в АДРЕСА_1, а тому необхідно визнати такий договір дійсним.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_8, оскільки він є відповідно чоловіком і батьком відповідачів, а тому прямо заінтересований у результаті розгляду справи.

На підставі ст. 88 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам, стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожного окремо, на користь позивача по 1635,23 грн. судового збору сплоченого при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст. 657, 220 ЦК України, ст.ст. 15, 30, 58-61, 88, 212 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 3/50 частин будівель і споруд бази, які розташовані в АДРЕСА_1 та складається із зварювального цеху літера "М-1" площею 348,8 кв.м. та чергової літера "К-1" площею 14,8 кв.м. загальною площею 363,6 кв.м., укладений 31.10.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/50 частин будівель і споруд бази, які розташовані в АДРЕСА_1 та складаються із зварювального цеху літера "М-1" площею 348,8 кв.м. та чергової літера "К-1" площею 14,8 кв.м. загальною площею 363,6 кв.м., ідеальна частка 3/50 частин зі сплатою ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі еквіввалентному 1750 доларів США по курсу НБУ України на день сплати.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожного окремо, на користь ОСОБА_1 по 1635,23 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні,- протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гетьман В. В.