Дата документу 12.10.2017 Справа № 554/6264/17
Справа № 554/6264/17
Провадження № 2/554/3124/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 жовтня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Дроздові Д.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовною заявою про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 10 липня 2004 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції м.Полтава, актовий запис №494 від 10 липня 2004 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі останніх 12 років сімейне життя між сторонами погіршувалося , що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з сторін має різні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких є дитина. Шлюб сторони розривають вперше. Майнових спорів сторони не мають.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав, прохав їх задовольнити.

Відповідач, у судове засідання не з`явилася, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 липня 2004 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції м.Полтава, актовий запис №494 від 10 липня 2004 року.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На протязі останніх 12 років сімейне життя між сторонами погіршувалося , що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з сторін має різні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких є дитина.

Шлюб сторони розривають вперше.

Майнових спорів сторони не мають.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу. За таких обставин позовна заява задовольняється в повному обсязі.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112-113 СК України, ст.ст. 10- 11, 15, 30, 60, 76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 липня 2004 року між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (18.10.1984 р.н.) зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції м.Полтава, актовий запис №494 - розірвати.

Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська