Справа№592/2958/17
Провадження №2/592/1090/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря Строколіс В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Сумське Машинобудівне науково-виробниче об'єднання про стягнення заборгованності по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, який 30.05.2017 року уточнив та просить стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі, невиплаченої при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку, виходячи з 5-деного робочого тижня і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що з 02.07.2012 року він працював у відповідача, 24.01.2017р. наказом №710 ВК був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ч.3 ст. 38 КЗпП України у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата з листопаду 2016 року, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату з листопада 2016 року, стягнути вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні і прохали не визнавати наказ №75 від 21 березня 2014 року, оскільки позивач працював постійно 5-деній робочий тиждень за його згодою.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи, що існує заборгованість по заробітній платі, яка на даний час не виплачена, погоджується на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку і не погоджується з врахуванням 5-деного робочого тижня, оскільки наказ №75 від 21 березня 2014 року не визнаний незаконним і при звільненні працівника вже не можливо отримати його згоду на встановлення 5-деного робочого тижня, коли він працював і надавав на це згоду.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 02.07.2012 року його було прийнято на роботу до ПАТ «СМНВО» в механоскладальний цех фрезерувальником згідно наказу № 4180/32 від 26.06.2012 року.

Згідно наказу по підприємству № 710/вк від 24.01.2017 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП /а.с.3-4/

З довідки ПАТ «СМНВО» вбачається, що станом на січень 2017 року заборгованість підприємства перед ОСОБА_1 становить 19299,36 грн. (за відрахуванням НДФЛ і військового збору).

Стаття 43 Конституції України у відповідності зі ст. 23 Загальної декларації прав людини проголосила право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникові щомісячно у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник чи уповноважений їм орган зобов'язаний у день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і зробити з ним розрахунок у терміни, встановлені в ст. 116 даного кодексу, тобто при звільнені працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Цю саму вимогу містить і ст. 12 Конвенції № 95 Міжнародної Організації Праці про охорону заробітної плати, згідно з якою при припиненні дії трудового договору з працівником проводиться остаточний розрахунок із виплатою усієї належної йому заробітної плати.

Борг по заробітній платі позивачки складав на день звільнення 19299,36 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка підлягає до виплати.

Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначених уст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999р. № 13Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, якщо при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільнені, судом буде встановлено, що в день звільнення працівнику не виплачена заробітна плата, то на підставі ст. 117 КЗпП України суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення рішення.

Відповідно до довідки ПАТ «СМНВО» середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 за останні 2 календарні місяця роботи, перед звільненням, складає 152,46 грн.

Відповідно до Наказу №75 від 21.03.2014 року ПАТ "СМНВО" встановлено з 26.05.2014 року всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 9757,44 грн. (з розрахунку 63 дні*152,46 грн./день = 9757,44 грн. грн.), виходячи з 3-деного робочого тижня згідно наказу №75 від 21.03.2014 року, не погоджуючись із ствердженням як позивача так і його представника про повний робочий тиждень, беручи до уваги, що при звільненні позивача не можливо взяти його згоди на повний робочий тиждень, сам наказ №75 є дійсним і на час розгляду справи не скасований.

Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «СМНВО» про стягнення не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні є такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.3,10,224-226 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст. 23 Загальної декларації прав людини, ст. ст. 47,115-117 КЗпП України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Сумське Машинобудівне науково-виробниче об'єднання про стягнення заборгованності по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Сумське Машинобудівне науково-виробниче об'єднання на користь ОСОБА_1 заборгованність по заробітній платі у розмірі 19 299 грн.36 коп. та середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 25.01.2017 року по 26.06.2017 року у розмірі 9 757,44 грн. з відрахування належих платежів до бюджету.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Сумське Машинобудівне науково-виробниче об'єднання судовий збір розміром 640 грн. на користь держави.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя Г.Ю. Корольова