Справа № 541/2282/17
Провадження № 2/541/1138/2017
У х в а л а

18 жовтня 2017 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О. А., розглянувши матеріали позовної заяви Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Небайдужа Україна» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно,

установив:

17 жовтня 2017 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява.

Дослідивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів суд доходить висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Так, в порушення п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві, яка містить вимогу майнового характеру не вказана ціна позову.

Позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру визнання права власності на домолодіння, що розташоване за адресою: вул. Гурамішвілі, 22 с Зубівка Миргородського району;

Не розяснено чому позивач вважає цей спір немайновим, при тому, що цей спір виник з приводу нерухомого майна і впливає на виникнення чи припинення права власності у набувача майна.

Крім того, в порушення ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Водночас, в резолютивній частині позовної заяви викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору посилаючись на те, що БО «МБФ «Небайдужа Україна» являється благодійною неприбутковою організацією.

Відповідно до правил ч.ч. 1 і 3 ст. 82 ЦПК України, а також ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Пунктом 29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 р.(із змінами від 25.09.2015 р.) передбачено, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У ст. 29 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Звертаючись до суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, представником БО «МБФ «Небайдужа Україна», всупереч вищезазначеним нормам, не надано суду належних доказів підтвердження неплатоспроможності позивача на момент подачі позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, оскільки обставини, на які він посилається, не свідчать про тяжкий майновий стан позивача та не є підставою для звільнення від сплати судового збору у розумінні Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», де зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, відповідно до п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Якщо статус БО «МБФ «Небайдужа Україна» знайшов своє підтвердження, то чому у вступній частині позовної заяви відповідачем зазначено ОСОБА_1 залишається незрозумілим, тобто, які саме права свободи чи інтереси позивача не визнаються, оспорюються чи порушуються вказаним субєктом.

Вочевидь, представник позивача, вказуючи у позовній заяві відповідачем ОСОБА_1 мав на увазі приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_1

Слід зазначити, що сновною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є субєктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, повязаних з нотаріальною дією.

Дослідивши зміст позовної заяви, встановлено, що спір за своєю природою випливає із правовідносин власності, належним відповідачем у даному випадку виступає власник спірного майна.

З наданих суду документів вбачається, що спірне будинковолодіння належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Зубівської сільської ради від 22.05.1990.

Окрім того, зі змісту п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тому, з метою подальшого вирішення питання про відкриття провадження та вирішення справи по суті, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви в частині визначення належного відповідача.

Відповідно до положень ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, або не оплачено судовий збір, постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Оскільки дана позовна заява оформлена з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України, до правил ст. 121 ЦПК України, вважаю, що її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк, що не перевищує 5 днів з дня отримання ним ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,-

постановив:

Позовну заяву Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Небайдужа Україна» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху.

Надати позивачу строк, що не перевищує пяти днів з дня отримання ним ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: сплатити судовий збір.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3