Справа №442/4011/17
Провадження №2/442/1659/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі Михавко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, інтереси якої представляє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що являється власником квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Однак у даній квартирі, згідно з листа Стебницької міської ради від 03.04.2017 року, зареєстровані ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, хоча саме в будинковій книзі таких відомостей нема. Відповідно до атку обстежень ОСББ « Стебничанка» від 17.05.2017 року відповідачі за місцем своєї реєстрації відсутні. Через те, що відповідачі зареєстровані у квартирі змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг.

Позивач та її представник в судове засідання не з»явились, однак від них поступила заява, в якій просять слухати справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача та її представника на підставі наявних доказів по справі.

Відповідачі у судове засідання не зявились, не повідомивши причин, хоча належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи шляхом оголошення в пресі, а тому суд вважає цих осіб повідомленими про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Що відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.11.2016 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної кантори, спадкоємцем майна ОСОБА_7, яка померла 13.11.2015 року є її дочка ОСОБА_2. Спадщина складається з ? часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_2. Квартира складається з двох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири 41,5 кв.м., житлова 27,1 кв.м.

Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується актом від 17.05.2017 року про обстеження фактичного місця проживання відповідачів, складеного комісією в складі голови ОСББ « Стебничанка», бухгалтера ОСББ « Стебничанка», згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зі слів сусідів, у квартирі № 79, що по вул. Куліша, 7 в м. Стебнику не проживають з 2006 року під час обстеження відсутні.

Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4. 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316. 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом тривалого часу, тобто з 2006 року не проживають у спірній квартирі, не користуються нею, не несуть витрати по її утриманню, що створює для позивача незручності, оскільки вона додатково сплачує за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власнику житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), відтак відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач має право вільно володіти, користуватись, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим помешканням та зняття з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Частиною другою ст.405 ЦК України визначено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 319, 405 ЦК України, у відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою : Львівська область, м. Стебник, вул. П. Куліша, 7 ква. 79 .

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча суддя_________________