печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8657/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Комунальне Підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності , посилаючись на те що

будинок АДРЕСА_1 є комунальною власністю громади м. Києва, а квартири, що знаходяться у ньому, в тому числі і його перебувають приватній власності мешканців будинку.У відповідності до п.5 ч.І ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. При купівлі-квартири продавець запевнив , що у вартість квартири знаходиться законно побудований ліфт , тобто користується ліфтом лише позивач, який мешкає на 5 поверсі.У відповідності до ч.І ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.Таким чином, ліфт та ліфтова шахта у прибудові до будинку АДРЕСА_1 є об'єктом спільної власності власників квартир відповідного багатоквартирного будинку і відповідно належить йому, як власнику квартири 6/1 у вказаному вище будинку на праві спільної сумісної власності з іншими жителями будинку АДРЕСА_1, тому просить визнати за громадянином Канади, ОСОБА_1, як власником квартири АДРЕСА_1, право власності на частку у праві спільної сумісної власності на ліфтову шахту та ліфт вантажопідйомністю 320 кг, заводський номер №ЕРІ1039, що знаходяться у добудові до будинку АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4позов підтримав, просив задовольнити .

Представник відповідача Київської міської ради Гашинський Д.М. проти позову заперечував, вказував що законодавством передбачений порядок введення в експлуатацію новоствореного об»єкта.

Представник 3-тя особа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»в судове засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого.

Встановлено ,що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.02.2008р. (а.с.8)

У відповідності до п.6 ч.І ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку,на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

У відповідності до ч.І ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

В судовому засіданні встановлено , що ліфт в АДРЕСА_1 є новоствореним об»єктом та не введений в експлуатацію.

Відповідно до Наказу МЮУ "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно" від 07.02.2002 року №7/5, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановлено порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на об'єкти.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Ні зазначеними нормами, ні нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення.

Порядок оформлення права власності на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкту до експлуатації визначено зазначеними нормами.

Враховуючи, що забудовник відповідно до умов договору інвестування передав за актом позивачці нежитлові приміщення та звернувся до виконавчого комітету із заявою про оформлення права власності за інвесторами, а виконавчий комітет ухвалив рішення про оформлення права власності за інвесторами висновок суду про необхідність захисту прав позивачки шляхом визнання за нею права власності на новостворене майно на підставі статті 392 ЦК України не можна визнати обґрунтованим.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивачка набула права власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 18 лютого 2015 року(справа № 6-244 цс14)

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

З 1 січня 2013р. відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України» функції щодо оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна покладено на реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві .

Відповідно ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

При таких обставинах позовні вимоги позивача є безпідставними , не встановлено порушень відповідачем його прав , а проблеми виникають в зв»язку з оформленням права власності на новостворений об'єкт нерухомості, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 325, 328,331 ,392ЦК України, ст.ст.10,11,60,209, 212,213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Комунальне Підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання права власності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Остапчук Т.В.