Справа № 202/4319/17
Провадження № 4-с/202/40/2017
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Шишлянніков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця ВДВС Братського районного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник у червні 2017 року звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця ВДВС Братського районного управління юстиції у Миколаївській області, в якій посилається на те, що постановою головного державного виконавця від 17.05.2016 року було відкрито виконавче провадження за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» з виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом 13.05.2015 року по справі № 20417/5854/2012. Вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки місцем його реєстрації є м. Київ та постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена після закінчення строку предявлення виконавчого листа до виконання. Просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП 51129525) від 17.05.2016 року та скасувати вказану постанову.

Заявник подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі.

Головний державний виконавець ВДВС Братського районного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Братського районного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2О від 17.05.2016 року було відрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №0417/5854/2012, виданого 13.05.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № KILG0 від 12.12.2007 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 692874,27 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 289701,69 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 3316,69 грн. пеня у розмірі 5000 грн., всього 990892,65 грн. та судові витрати по справі у розмірі 910 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглядати скарги на рішення, дій або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документу до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як встановлено судом, місцем реєстрації ОСОБА_1 на момент предявлення виконавчого листа до виконання було АДРЕСА_1, суд вважає можливим скаргу ОСОБА_1 в частині визнання дій головного державного виконавця ВДВС Братського районного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого провадження неправомірними задовольнити

Частина 2 ст. 387 ПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем ВДВС Братського районного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 23.06.2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа № 0417/5854 від 13.05.2015 року стягувачу. Тому суд приходить до висновку, що скарга заявника в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст. ст. 1, 25 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП 51129525) від 17.05.2016 року.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко