Справа № 2/331/1040/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі Постарнак М.М.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
У травні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 06 жовтня 2007 року по 08 грудня 2009 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 2-2756/2008 від 12.11.2008 року з ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі 538 грн.
На теперішній час відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, а тому просить суд збільшити розмір аліментів до ? частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття.
Позивачка надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що на позовних вимогах наполягає в повному обсязі та у разі повторної неявки відповідача в судове засідання, просив суд ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи за його відсутності до суду не надходило.
Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 14 липня 2017 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що з 06 жовтня 2007 року по 08 грудня 2009 року ОСОБА_1 знаходилася у шлюбі з ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Орджонікідзевським відділом цивільного стану ЗМУЮ 08 грудня 2009 року, актовий запис № 336. (а.с. 6)
Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7).
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-2756/2008 від 12.11.2008 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 538 грн., щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 06.06.2008р., починаючи з з 08.07.2008р. і до досягнення ним повноліття (а.с. 8).

На теперішній час відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, тому позивач звернулася до суду із позовною заявою про збільшення розміру аліментів до ? частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову й до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Суд вважає , що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 538 грн. на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 80, 84, 180-182, 184,192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого в ОСОБА_6 у Вінницькій області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2), яка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. № 13, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 06 червня 2008 р.н, за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2008 року, з 538,00 грн., щомісячно до 1/4 частин щомісячно від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду 19 травня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого в ОСОБА_6 у Вінницькій області, на користь держави судовий збір за подання позову майнового характеру в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання рішення суду апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

14.07.2017