РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/689/17

Провадження № 2/700/407/17

19 жовтня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 15 серпня 2001 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями в с. Смільчинці по вул. Медовій, 28 розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,33 га та земельної частки (паю) розміром 2,78 умовних кадастрових гектарів на території с. Смільчинці Лисянського району.

Вона є спадкоємцем за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з померлою до її смерті у спадковому будинку, доглядала ОСОБА_2, здійснила її поховання за власний рахунок, на даний час користується спадковим майном, від прийняття спадщини не відмовлялася.

Однак при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, оскільки було виявлено, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, оскільки такі документи не видавалися. Через відсутність правовстановлюючих документів неможливо оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2.

Позивач подав заяву про підтримання позову, відповідач подав телефонограму про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

15 серпня 2001 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями в с. Смільчинці по вул. Медовій, 28 Лисянського району Черкаської області, розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,33 га та земельної частки (паю) розміром 2,78 умовних кадастрових гектарів на території с. Смільчинці Лисянського району.

Позивач є спадкоємцем за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з померлою до її смерті у спадковому будинку, доглядала ОСОБА_2, здійснила її поховання за власний рахунок, на даний час користується спадковим майном, що підтверджується довідкою Смільчинецької сільської ради № 495 від 29.08.2017 року. Від прийняття спадщини позивач не відмовлялася.

Крім того, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає та з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, що підтверджується інформаційною довідкою Лисянської державної нотаріальної контори №1654/01-16 від 23.09.2017 р.

Однак при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено, оскільки було виявлено, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, оскільки вони не видавалися, що підтверджується довідкою Смільчинецької сільської ради №494 від 29.08.2017 року. Через відсутність правовстановлюючих документів неможливо оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем, на даний час користується спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавала.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі фактично прийняла спадщину, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право на спадщину після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 (1963 р.)ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в с. Смільчинці по вул. Медовій, 28 Лисянського району, який належав ОСОБА_2, яка померла 15.08.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право користування присадибною земельною ділянкою площею 0,33 га на якій розміщений житловий будинок за адресою с. Смільчинці, вул. Медова, 28 Лисянського району Черкаської області, яка перебувала у користуванні ОСОБА_2, яка померла 15.08.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), розміром 2,78 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території с. Смільчинці Лисянського району, згідно сертифікату серії ЧР №0254217 виданого на підставі рішення Лисянської районної державної адміністрації №421 від 25.09.1997 року на імя ОСОБА_2, яка померла 15.08.2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча