Номер провадження: 22-ц/785/4664/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю. Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року,-

встановила:

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року відкрито провадження у справі.

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року заяву задоволено.

Накладено заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень магазину, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 22, реєстраційний номер в РПВН 13672987, та складаються з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, загальною площею 251,7 кв.м.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ПРОФКРЕДИТ» здійснювати відчуження будь-яким способом прав вимоги за укладеними між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) генеральною угодою № 02 від 23.07.2007р., кредитним договором № 13.09-02/07-СК від 23.07.2007р., кредитним договором № 13.11 -02/07-СК від 24.07.2007р., кредитним договором № 13.54-02/08-СК від 18.03.2008р.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ПРОФКРЕДИТ» здійснювати відчуження будь-яким способом прав вимоги за укладеними з ПАТ «ВТБ БАНК» Договором про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за Кредитними договорами №1МБ від 28 лютого 2017 року.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» до вирішення даного спору по суті здійснювати заходи щодо реалізації предмету іпотеки, а саме: нежилих приміщень магазину, що знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Грецька, 22, реєстраційний номер в РПВН 13672987, та складаються з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, загальною площею 251,7 кв.м.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ПРОФКРЕДИТ», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову в якій відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них, вважає, що апеляційна скарга ТОВ «ФК «ПРОФКРЕДИТ» підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, виходив з обґрунтованості заяви позивача.

Проте, погодитися з висновками суду першої інстанції не можна.

Згідно положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ч.1, 6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З виділених матеріалів справи вбачається, що у квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Таким чином, між сторонами виник спір не майнового характеру.

Відповідно до роз'яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року , роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те,що обраний позивачем ОСОБА_2 вид забезпечення позову не забезпечує виконання рішення суду у майбутньому ,а накладення арешту на нерухоме майно та заборона Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ПРОФКРЕДИТ» здійснювати відчуження будь-яким способом прав вимоги порушує право ТОВ «Фінансова компанія ПРОФКРЕДИТ» розпоряджатися своїми правами та здійснювати свою діяльність.

Позивач , не позбавлений можливості , відповідно до ст. 152 ЦПК України з врахуванням заявлених позовних вимог , обрати інший вид забезпечення позову ,або іншим шляхом захистити порушені права.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково задовольнив заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

За таких підстав, відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312 ,ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова