Справа № 369/5619/14-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2244/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 23 18.07.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Матвієнко Ю.О.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Києво - Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» про стягнення переплати за природний газ та зобовязання вчинити дії, -

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до дочірнього підприємства «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» відкритого акціонерного товариства «Київоблгаз» про стягнення переплати за природний газ.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 22 жовтня 2004 року між нею та відповідачем укладено договір про надання послуг з газопостачання у приватний будинок по вул. К. Маркса, 27 у с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області. 5 червня 2013 року працівники відповідача відключили подачу газу до вказаного будинку, оскільки існує заборгованість за надані послуги з газопостачання та відсутній договір на газопостачання.

Під час розгляду справи за позовом про стягнення з неї на користь ДП «Києво-Святошинське УЕГГ» ВАТ «Київоблгаз» заборгованості за послуги з газопостачання у розмірі 41 094,79 грн. їй стало відомо, що станом на 03 жовтня 2011 року лічильник природного газу в її будинку показував 88 237 куб. м.

Станом на 18 травня 2013 року, до відключення подачі природного газу до будинку, лічильник газу показував 104 234 куб. м, а в останній квитанції від 08 червня 2013 року 108 234 куб. м.

В акті відключення подачі газу від 05 червня 2013 року, акті обстеження від 16 серпня 2013 року та акті включення подачі газу від 03 вересня 2013 року лічильник природного газу показував 10 829 куб. м.

Позивач вважала, що різниця у показниках сталася через помилкове врахуванням нею як цілих чисел цифер на лічильнику природного газу, що знаходяться у червоному квадраті, які при розрахунку кількості спожитого природного газу не враховуються. Таким чином, станом на 08 червня 2013 року різниця у показниках лічильника в її будинку становить 97 405 куб. м природного газу, який їй не надавався, але вона за нього сплатила. Посилаючись на викладене, просила стягнути на свою користь з відповідача переплату за природний газ у розмірі 89 593,62 грн. та 3% річних за користування чужими коштами у розмірі 2 687,81 грн.

Уточнивши позовні вимоги, просила зобов'язати відповідача зарахувати у рахунок майбутніх платежів переплату у сумі 89 593,62 грн. і стягнути 3% річних за користування чужими коштами у розмірі 2 687,81 грн.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ДП «Святошинське УЕГГ» ВАТ «Київоблгаз» зарахувати кошти в сумі 20 000 грн. на особовий рахунок ОСОБА_2 як споживача природного газу в рахунок оплати майбутніх платежів.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги в цій частині задовольнити.

У відповідності до чинного законодавства відповідачем дане судове рішення не оскаржувалось.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині зарахування переплати є доведеними частково і тому підлягають задоволенню лише в розмірі 20 000 грн., а позовні вимоги про стягнення 3% річних за користування чужими коштами не можуть бути задоволені, оскільки дана норма права не може бути застосована до даних зобовязань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 жовтня 2004 року між сторонами укладено договір про надання послуг з газопостачання у приватний будинок № 27 по вул. К. Маркса в с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до п. 1 вищезазначеного договору газопостачальник зобовязується безперервно постачати природний газ або скраплений газ для побутового споживання; Газотранспортна організація зобовязується забезпечити технічне обслуговування газопроводів, газових приладів та пристроїв Споживача, дворових газопроводів приватних будинків; Споживач зобовязується оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими згідно із законодавством цінами в терміни, передбачені цим договором.

Згідно із квитанцією, заповненою позивачкою, від 08 червня 2013 року показник лічильника природного газу в будинку № 27 по вул. К. Маркса в с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області дорівнює 108 234 м. куб.

В акті відключення подачі газу від 05 червня 2013 року, акті обстеження від 16 серпня 2013 року та акті включення подачі газу від 03 вересня 2013 року показник лічильника природного газу зафіксований представниками відповідача становить 10 829 куб. м.

Тобто, станом на червень 2013 року між показником лічильника вказаним позивачкою та показником зафіксованим представниками відповідача особисто вбачається значна різниця, яка становить 97 405 куб. м природного газу, які відповідно до наданих позивачем квитанції повністю оплачені нею на користь відповідача.

Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила) зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Відповідно до копій квитанції, наданих позивачем, ОСОБА_2 самостійно вносила показники лічильника, обсяги використаного природного газу, та проводила відповідні розрахунки.

Згідно з п. 29 Правил споживач зобов'язаний знімати фактичні показники лічильнику газу.

Пунктом 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246 передбачено, що споживач зобов'язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень для: звіряння показників фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2013 року, яке на сьогоднішній день є чинним, встановлено, що позивач не надав доказів постачання обсягу газу у будинок ОСОБА_2 у тій кількості, за який просив стягнути заборгованість, а також не зазначив у якій спосіб зараховані кошти, сплачені ОСОБА_2, відповідно до наданих нею квитанцій. (а.с.10-13)

Згідно акту обстеження від 16.08.2013 у позивача встановлений лічильник Октава 0-6. Циферблат даного лічильника складається з п'яти основних (цілих) цифр (які потрібно зазначати у квитанціях на сплату) та трьох, які знаходять у «червоному секторі».

Відповідно до доводів позивача при зніманні нею фактичних показників лічильника, починаючи з грудня 2012 року, вона вказувала помилково одну цифру з «червоного сектора».

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи позивача заслуговують на увагу, оскільки, як видно з наданих позивачем квитанції, починаючи з грудня 2012 року остання почала вказувати в графі «останні показники лічильника» шість цифр (при пятицифровому лічильнику), однак на це відповідальні працівники відповідача не звернули увагу і приймали дані квитанції і оплату газу у значно завищеному розмірі, не повідомивши про цю помилку споживача.

Зазначені обставини також підтверджуються актом обстеження складеним 16.08.2013 року, в якому зафіксований показник лічильника 10 829 м.куб., тобто пятицифровий показник, який відповідає фактичному використанню газу споживачем.

Такі висновки колегії суддів, також, підтверджуються запереченнями представників відповідача на позов (а.с.210), з яких вбачається, що лічильник, дійшовши до показника 99 999 м.куб. газу перейшов на нове коло і його показники розпочалися з 00001(цілі значення).

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки лічильник, установлений у будинку позивача, більшого показника, ніж 99 999 м.куб.(пять цифр) мати не може, то показники лічильника, які вказувалися позивачкою, які мали шість цифр (108 234), були більшими ніж максимально можливий показник (99 999 м.куб.) на даному лічильнику, а тому є помилковими.

Крім того, як видно з останнього показника вказаного у червні 2013 року позивачкою у квитанції на сплату (108 234), якщо від нього забрати шосту помилково вказану позивачем цифру (4), то фактично вийде показник лічильника 10 823 м.куб., майже такий, який було зафіксовано і працівниками відповідача, станом на червень місяць 2013 року - 10 829 м. куб.

Відповідно до п. 10 правил, якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно на дату контрольного зняття показань лічильника газу контрольні показання лічильника газу менші, ніж зазначені споживачем у платіжному документі, за попередній місяць в опалювальний період, то такі контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника газу станом на 1 число місяця, в якому проводиться контрольне зняття. переплата яка утворилась, залишається на особовому рахунку споживача виключно в грошовому еквіваленті і зараховується в рахунок майбутніх платежів.

Крім того, та обставина, що при розгляді судом іншої справи відповідачем не надано доказів щодо обсягу споживання позивачем природного газу, не позбавляє його права при розгляді цієї справи надати відповідні докази, а суд оцінити їх.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд апеляційної інстанції неодноразово повідомляв відповідача про розгляд даної справи, проте відповідач в судове засідання жодного разу не зявився, жодних пояснень чи клопотань від нього не надходило. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, то він не був позбавлений можливості належні та допустимі докази щодо обсягу споживання позивачем природного газу.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки факт переплати позивача за 97 405 куб. м. природного газу, який їй не надавався, але вона за нього сплатила 89 593 грн. 62 коп. було доведено належними та допустимими доказами, позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Що ж стосується відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних за користування чужими коштами, оскільки такі санкції не можуть бути застосовані до даних зобовязань, то в цій частині колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині є законним і обґрунтованим.

Отже, оскільки висновки суду першої інстанції в частині позовних вимог про зарахування коштів, в рахунок майбутніх платежів не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів на підставі ст. 309 ЦПК України прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в цій частині і ухвалення нового рішення про їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 309 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року в частині позовних вимог про зарахування коштів в рахунок майбутніх платежів скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» про стягнення переплати за природний газ та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Зобовязати Дочірнє підприємство «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» зарахувати кошти в розмірі 89 593 грн. 62 коп. на особистий рахунок ОСОБА_2 №30-527, за адресою с. Музичі, вул. К.Маркса,27, Києво-Святошинського району Київської області, як споживача природного газу, в рахунок майбутніх платежів.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1070, 72 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Ігнатченко Н.В.

ОСОБА_3