Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Котовської державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_5, третя особа - управління Держгеокадастру у Котовському районі Одеської області, про визнання розпорядження частково недійсним, визнання недійсним державного акта на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до розпорядження Котовської райдержадміністрації № 136/04 від 12 квітня 2004 року йому на праві приватної власності належить земельна ділянка 2,9564 га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим на його ім'я 15 листопада 2005 року.

Позивач зазначав, що йому було відмовлено у реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,9564 га, оскільки розпорядженням голови Котовської райдержадміністрації № 29/05 від 24 січня 2005 року були внесені зміни в додаток до розпорядження Котовської райдержадміністрації № 136/04 від 12 квітня 2004 року та видано державний акт на право власності на землю згідно додатку № 1,2, саме - ОСОБА_5 на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 2,9563 га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради спадкування на сертифікат на земельний пай, в подальшому він законно отримав 23 вересня 2005 року державний акт на земельну ділянку.

З урахуванням зазначеного позивач просив визнати недійсним розпорядження голови Котовської райдержадміністрації № 29/05 від 24 січня 2005 року «Про видачу державних актів на території Старокульнянської сільської ради» в частині внесення змін в додаток до розпорядження голови Котовської райдержадміністрації № 136/04 від 12 квітня 2004 року та видачі державного акта на право власності на землю згідно додатку № 1, 2, а саме - ОСОБА_5 на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 2,9563 га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського і району Одеської області; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 2,9563 га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, виданий на ім'я ОСОБА_5, анулювати його та зобов'язати реєстраційну службу по м. Котовськ та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області зняти з реєстрації даний акт.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року, з урахуванням ухвали суду від 03 серпня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним розпорядження голови Котовської районної державної адміністрації Одеської області № 29/05 від 24 січня 2005 року «Про видачу державних актів на території Старокульнянської сільської ради» в частині внесення змін в додаток до розпорядження голови Котовської районної державної адміністрації Одеської області № 136/04 від 12 квітня 2004 року та видачі державного акта на право власності на землю згідно додатку № 1, 2, а саме - ОСОБА_5 на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 2,9564га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 2,9563 га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, виданий на ім'я ОСОБА_5 та скасовано реєстрацію прав власності на цю земельну ділянку на ім'я ОСОБА_5 згідно з даним державним актом.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 15 листопада 2005 року на ім'я ОСОБА_4 на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 136/04 від 12 квітня 2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,9563 га, розташовану на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області. Вказаний державний акт належним чином не зареєстрований.

23 вересня 2005 року на ім'я ОСОБА_5 на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 29/05 від 24 січня 2005 року також був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,9563 га, розташовану на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області. Вказаний державний акт належним чином зареєстрований, що підтверджується витягом від 19 серпня 2014 року.

Також встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2004 року було визнано за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_6, в тому числі і на сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_3 в розмірі 3,48 умовних кадастрових га із земель колишнього КСП «Старокульнянське», виданого на підставі рішення Котовської держадміністрації за № 263/96 від 12 серпня 1996 року.

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та відповідно до ст. 17 ЗК України розпорядження землями державної власності за межами населених пунктів віднесено виключно до компетенції районної державної адміністрації.

Згідно зі ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідності до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, оскільки позивач не довів позовних вимог та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розпорядженняКотовської районної державної адміністрації № 29/05 від 24 січня 2005 року є незаконним, а ОСОБА_5 отримав державний акт безпідставно та внаслідок помилки.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова