Справа № 459/760/17
Провадження № 2/459/489/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Червонограда цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Червоноградської міської ради Львівської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою м. Червоноград, пр. Шевченка, 1-а/25 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог зазначила, що дана квартира належала на праві спільної сумісної власності її покійним бабі ОСОБА_4 та діду ОСОБА_3, які померли 28.10.2011 р. та 25.01.2016 р. відповідно. Вказує, що після смерті бабусі спадкова справа не заводилася, а 11.10.2013 р. дід склав заповіт на все належне йому майно на неї та іншу внучку в рівних частках. Зазначила, що вона у встановлений строк прийняла спадщину, а ОСОБА_5 такої не прийняла, останній суд відмовив у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. 13.03.2016 року нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на квартиру. Вважає, що її право не визнається нотаріусом. Відтак просить у судовому порядку визнати дане право за нею.

У судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Оцінивши докази, з'ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого приватизаційним органом Червоноградського УЖКГ 09.08.1994 року відповідно до рішення № 136 від 09.08.1994 року, квартира за адресою м. Червоноград, пр. Шевченка, 1-а/25 була зареєстрована та належала на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивачка є онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Як вбачається з копій свідоцтв про смерть серії І-СГ № 264305, № 419733, ОСОБА_4 померла 28.10.2011 р., а ОСОБА_4 25.01.2016 р.

Останні, згідно довідки № 13411 від 14.12.2016 р., проживали у даній квартирі з 1968 року по день смерті.

Як видно з листа приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу ГУЮ у Львівській області ОСОБА_6 від 07.09.2016 року, після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, а після смерті ОСОБА_3 заведене спадкова справа № 4/2016.

Згідно заповіту ОСОБА_3 від 11.10.2013 року, останній заповів належну йому частину вище вказаної квартири та все інше майно у рівних частках позивачці та ОСОБА_5

13.03.2016 року зазначеним вище нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивачкою не було надано документу про право власності спадкодавця на квартиру за адресою м. Червоноград, пр. Шевченка, 1-а/25.

Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31.10.2016 року, відмовлено у задоволені позову ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31.01.2017 року.

Як видно з свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 299768, позивачка 10.06.2017 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та внаслідок цього змінила прізвище з "Ломако" на "Мандзя".

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 4/2016, заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_6 відносно майна померлого ОСОБА_3, позивачка подала заяву про прийняття спадщини 23.02.2016 року, її мама ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 була дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з абзацом 3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що померлий ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_4, однак не оформив її та не здійснив державну реєстрацію права на спадщину, то позивачка має право на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом після його смерті, а саме: квартиру за адресою м. Червоноград, пр. Шевченка, 1-а/25.

Тому тому суд приходить до переконання, що за позивачкою слід визнати право власності на дану квартиру в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков