Справа № 629/4626/16-ц
Номер провадження 2/629/205/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.07.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Попова О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Габор В.В.,
позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
відповідача - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частку,-
Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять припинити право власності ОСОБА_4 у спільній частковій власності, а саме на 1/ 6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, визнавши право спільної сумісної власності на цю частку за ними, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.
Позивачі та представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав, визначених у позові.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, заперечувала проти стягнення з неї судових витрат по справі.
Вивчивши докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_5 (а.с.9).
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 жовтня 2007 року (а.с.13).
Відповідно до вказаного свідоцтва та витягу про реєстрацію права власності на рухоме майно № 16780242 від 23.11.2007р., власниками двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності є: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.14).
В порядку ст. 1261 ЦК України спадкоємцями після смерті батька позивача ОСОБА_5 за законом є його донька - на 1/2 частку у спадщині та дружина - ОСОБА_4 на 1/2 частку у спадщині.
05.09.2016 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О. позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач успадкувала після смерті батька ОСОБА_5 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
З моменту оформлення відповідачем права на спадщину сторони не можуть дійти згоди щодо користування та розпорядження майном, між ними існують неприязні відносини.
За життя ОСОБА_5, позивач із своєю сім'єю тимчасово переїхали із м. Лозова до матері чоловіка позивача у м. Красноград, оскільки іншого житла, окрім спірної квартири, у них немає.
Відповідач на даний час зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_2.
Позивачі не користуються своїм майном в зв'язку з тим, що відповідач створює їм перешкоди у користуванні майном, оскільки не дає ключі, перешкоджає вселенню. Дійти згоди та порозуміння щодо спільного проживання в спірній квартирі сторонам не вдалося.
Позивач ОСОБА_1 зверталася до відповідача з листом, в якому просила надати їй вільний доступ до квартири за адресою: АДРЕСА_1, яке вона на пошті не отримала (а.с.20-23).
14.10.2016р. та 18.10.2016р. позивач ОСОБА_1 зверталася до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області з заявами про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою (а.с. 18-19).
14.10.2016р. у присутності поліцейських позивач отримала ключ від спірної квартири, однак 18.10.2016р. увійти до даної квартири не змогла, оскільки відповідачкою було змінено замок.
З висновку Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про результати розгляду звернення громадянина від 11.11.2016 р. вбачається, що з відповідачкою ОСОБА_4 проведена профілактична бесіда щодо недопущення протиправної поведінки та рекомендовано позивачу для вирішення цивільно-правових відносин звернутись до суду.
Позивачі в судовому засіданні під час допиту їх в якості свідків підтвердили зазначені вище обставини. Відповідач, яка була також допитана в якості свідка, зазначила, що звільнила спірну квартиру, вказувала на неможливість спільного проживання.
Згідно ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.
Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9314 від 26.06.2017 року, технічно не можливо відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити 1/6 частку квартири, яка належить відповідачу ОСОБА_4, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням, що позивачам: ОСОБА_1 належить у вказаній квартирі - 3/6 частини вказаної квартири, що становить 1/2 частину, ОСОБА_2 належить 2/6 частини вказаної квартири. Двокімнатна квартира, що розташована за вказаною, з урахуванням часток її співвласників, є неподільною (а.с. 83-87).
У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), яку можна застосувати до спірних правовідносин за аналогією, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд за вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.
Згідно ч.2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Враховуючи те, що частка відповідача у спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, квартира є неподільною, спільне володіння і користування сторонами майном неможливе, припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 322, 358, 364, 365 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у спільній частковій власності, а саме на 1/6 частку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, визнавши право спільної сумісної власності на цю частку за позивачами: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1., судовий збір у розмірі 551,20 грн., витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи № 9314 від 26.06.2017 року в розмірі 1497,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1., судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Г. Попов

Повний текст рішення виготовлений 21 липня 2017 року.