АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/3852/17 Головуючий І інстанції Омельченко К.О.
Провадження № 22ц/790/5529/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

-ОСОБА_2,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю, поділ спільного майна та визнання договору дарування недійсним,-

встановив:

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 липня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову і постановити нову, якою накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони на вчинення будь-яких дій щодо її відчуження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник позивача вказує: що ухвала судді є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального закону, яким регулюється вирішення даного питання; що посилання судді на відсутність у її провадження цивільної справи не є підставою для відмови у задоволення заяви про забезпечення доказів, оскільки статтею 153 ЦПК України передбачено можливість вирішення цього питання за участю заявника і він, у разі виклику судді, міг би оперативно надати наявні у н6ього копії документів цивільної справи та докази в обґрунтування доводів про необхідність забезпечення позову.

Зважуючи на ту обставину, що відповідачі ОСОБА_5 і ОСОБА_7, які є рідними матерію та дочкою, уклали 09.07.2015 року договір дарування спірної квартири, яка була придбана відповідачкою ОСОБА_5 під час спільного проживання з нею позивача без реєстрації шлюбу, однак за спільні кошти, є наявними підстави для арешту спірного майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої представником позивача ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що 14.03.2017 року представником ОСОБА_3- адвокатом ОСОБА_4 до Дзержинського районного суду м. Харкова була подана позовна заява до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ спільного майна в якій автор позовної заяви просив суд: встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з вересня 1995 року по березень 2010 року; визнати їх спільною сумісною власністю квартиру АДРЕСА_2; визнати за ним (ОСОБА_3В.) право власності на 2/3 частки, а за ОСОБА_5 1/3 частки вказаної квартири; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 8000 грн. у якості відшкодування судових витрат.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова Штих Т.В. від 15 березня 2017 року відкрито провадження за вказано позовною заявою і призначено розгляд справи на 03 травня 2017 року в судовому засіданні з визнанням обовязкової явки сторін.

Справа не розглянута, згідно довідки керівника апарату Дзержинського районного суду м.Харкова з 17.07.2017р. по 30.07.2017р. суддя Штих Т.В. знаходилася у відпустці.

03.07.2017 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав до канцелярії Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, вказуючи, що відповідачі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ( щодо якої у справі відсутні дані про залучення у якості відповідача) можуть продовжувати вчиняти фіктивні право чини з розпорядження спірною квартирою і це може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою від 06 липня 2017 року судді Дзержинського районного суду м.Харкова Омельченко К.О., якій вказане клопотання для вирішення було передано згідно «Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями» від 03.07.2017 року, у задоволенні клопотання представник позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено з обґрунтуванням такого вирішення цього питання посиланням на ту, обставину, що цивільна справа перебуває у провадженні судді Штих Т.В., а відтак неможливо вирішити питання про забезпечення позову за відсутністю матеріалів цивільної справи.

Долучені до матеріалів доповідні записки та довідки свідчать про неузгодженість між нормами процесуального закону, яким регулюється вирішення питання про забезпечення позову і діяльністю апарату суду при розподілі справ та заяв і свідчать про обґрунтованість ухвали судді Омельченко К.О. в частині неможливості вирішення клопотання ОСОБА_4 за відсутністю у її провадженні матеріалів цивільної справи.

Разом з тим, зазначена обставина свідчить лише про недоліки в організації роботи місцевого суду до створення чи до вирішення яких позивач і його представник не мають відношення і які не передбачені законом у якості підстави для відмови у задоволенні заяви про забезпеченні позову.

Частиною 1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день його надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 ст.18 ЦПК України цивільній справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду.

Аналіз вказаних норм свідчить, що заяву про забезпечення позову може уповноважений за законом вирішувати той суддя, у провадженні якого знаходиться цивільна справа і який на підставі аналізу матеріалів справи та доводів заяв про забезпечення позову з огляду на приписи ст.ст.151, 152153 ЦПК України має надати відповідну правову оцінку, в тому числі щодо повноважень заявника, обґрунтованості заяви, співмірності виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.

За наслідками такого вирішення заяви суддя має постановити ухвалу, в якій, крім того, згідно вимог ст.210 ЦПК України, мають бути зазначені мотиви, з яких суд дійшов певних висновків щодо вирішення цього питання, та закону, яким керувався.

Оскільки суд першої інстанції порушив встановлений процесуальним законом порядок вирішення заяви про забезпечення позову, апеляційний суд, згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, скасовує ухвалу від 06.07.2017 року і передає питання на новий розгляд до Дзержинського районного суду м.Харкова.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку відповідно до статті 324 ЦПК України не підлягає.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: Л.В. Карімова

ОСОБА_2