Провадження №2/200/192/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 липня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди, завданих внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.08.2012 року на автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя сталася ДТП за участю автомобіля «Тойота Рав4», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Тойота Корола», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1

Винним у вчиненні ДТП, відповідно до ухвали Солонянського раойнного суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 року, було визнано відповідача ОСОБА_2

Рішенням Солонянського раойнного суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково та з ПрАТ СК «Уніка» стягнуто 30 101,49 грн., відшкодування в рахунок заподіяної шкоди у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності в розмірі 3552,10 грн. моральну шкоду у розмірі 2550,00 грн., з ОСОБА_2 стягнуто моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

ПрАТ СК «Уніка» виконало рішення суду та виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

Згідно звіту експертного дослідження №3012/16/16 від 16.12.2016 року розмір матеріального збитку, завданого автомобілю позивача складає 317 790,64 грн. Вартість експертного дослідження становить 2500,00 грн.

У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, що не увійшла в страхове відшкодування, в розмірі 270 290,64 грн., судові витрати по справі.

Позивач та представник позивача до суду не з`явилися, представник позивача надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224, 225 ЦПК України - заочно.

У зв`язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.08.2012 року на автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя сталася ДТП за участю автомобіля «Тойота Рав4», д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Тойота Корола», д/н НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1

Винним у вчиненні ДТП, відповідно до ухвали Солонянського раойнного суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 року, було визнано відповідача ОСОБА_2

Рішенням Солонянського раойнного суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково та з ПрАТ СК «Уніка» стягнуто 30 101,49 грн., відшкодування в рахунок заподіяної шкоди у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності в розмірі 3552,10 грн. моральну шкоду у розмірі 2550,00 грн., з ОСОБА_2 стягнуто моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

ПрАТ СК «Уніка» виконало рішення суду та 26.10.2016 року виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується випискою-рахунком з ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно звіту експертного дослідження №3012/16/16 від 16.12.2016 року розмір матеріального збитку, завданого автомобілю Тойота Корола, д/н НОМЕР_4, який належить позивачу складає 317 790,64 грн.

Позивачем було сплачено вартість експертного дослідження у розмірі 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 16.12.2016 року.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченою майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відшкодування пошкодженої речі.

Згідно вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

У п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішенні спорів про відшкодування школи, завданої джерелом підвищеної небезпеки судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Згідно правової позиції Верховного Суду України висловленої при розгляді справи №6-2808 цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування) склала: 317 790,64 грн. - 50 000 грн. = 267 790,64 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Також, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов'язані з проведення експертного дослідження у розмірі 2500,00 грн. Отже, загальна сума, яку слід стягнути з відповідача складає 270 290,64 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача збір в розмірі 2215 грн. 70 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 6-14, 60, 79, 84, 88, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд. -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди, завданих внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, матеріальну шкоду в розмірі 270 290 грн. 64 коп. та судовий збір в розмірі 2215 грн. 70 коп., а всього 272 506 грн. 34 коп.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва