Справа № 523/5002/17
Провадження №2/523/2901/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді- Середа І.В.,

при секретарі - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. На момент укладення договору купівлі продажу колишній власник надав довідку про склад сім'ї та прописку, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований.Після звернення до паспортистки відповідного ЖЕКу позивач дізналась, що в її квартирі є зареєстрованим також відповідач ОСОБА_2 як член сім'ї колишнього власника квартири. Наявність реєстрації відповідача в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушуються права позивача щодо розпорядження та користування належним майном на свій розсуд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 повністю підтримала вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися без поважних на те причин. Згідно поштових повідомлень, відповідач за місцем реєстрації не проживає, в зв'язку з чим згідно ч.5 ст.76 ЦПК України, вважається, що судовий виклик йому вручений належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купілі-продажу від 03.02.2017р., укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, посвідченим державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Назарчук Н.М., зареєстрованим в реєстрі за №5-142 (а.с.9). При цьому суд звертає увагу на те, що право власності за позивачем зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.02.2017 року (а.с.10)

Згідно довідки Ф-1 на житловій площі в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7 як відповідальна особа, на яку відкрито особовий рахунок, та ОСОБА_2, як син відповідальної особи, який зареєстрований за вищевказаною адресою з 31.05.1987 р.. (а.с.14).

Не проживання відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується письмовим актом про непроживання від 26.06.2017р., складеним сусідами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, підписи яких завірено головою дільниці №1 КП ЖКС «Північний»..

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з нормою ст.319 ЦК власник володіє,користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, перебуваючи на реєстраційному обліку у квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності позивачу, відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права власності на житло.

Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1, оскільки з новим власником угод щодо користування приміщенням не укладав, а тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судовий збір у розмірі 640 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: