УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Баронін Д.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 27.09.2017 року дана заява була залишена без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом вказівки причин неможливості подання до центру зайнятості за місцем проживання (тимчасового переміщення) нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення працівником трудових відносин.

Вищевказану ухвалу Сєвєродонецького міського суду заявник отримала 10.10.2017 року, про що свідчить напис та підпис працівника поштового звязку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Недоліки, зазначені в ухвалі від 27.09.2016 року, заявником не було усунуто у встановлений судом строк, проте заявник надала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що вона зверталася до компетентного центру зайнятості з приводу звільнення і їй було вказано, що центр зайнятості не припиняє трудових відносин.

Суд повторює, що згідно із ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у звязку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

Отже, вказівка центру компетентного центру зайнятості на те, що центр зайнятості не припиняє трудових відносин, не свідчить про неможливості подання заявником до центру зайнятості за місцем проживання (тимчасового переміщення) нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення працівником трудових відносин. У випадку подання такої заяви трудові відносини автоматично вважатимуться такими, що припинені на підставі прямої вказівки Закону, адже саме такий підхід закладено законодавцем у ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Тобто заявник так і не надала до суду доказів неможливості подання до центру зайнятості за місцем проживання (тимчасового переміщення) нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення працівником трудових відносин. Вказаний недолік є суттєвим та унеможливлює розгляд судом по суті заяви про встановлення факту припинення трудових відносин, адже заявник не вичерпала можливостей одержання документів для своїх прав у позасудовому порядку (на підставі прямої вказівки Закону). Такими документами мають бути копія нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення працівником трудових відносин та письмове підтвердження компетентного центру зайнятості про прийняття такої заяви.

Відповідно до ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки у зазначений строк заявником не були усунуті всі недоліки, зазначені в ухвалі від 27.09.2017 року, то заяву необхідно вважати неподаною і повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин повернути заявнику.

Розяснити ОСОБА_1, що вона має право припинити трудові відносини на підставі прямої вказівки ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» шляхом подання нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення працівником трудових відносин до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання в якості внутрішньо переміщеної особи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін