АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/619/17 Головуючий І інстанції - Скляренко С.О.
Провадження № 22-ц/790/3452/16 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Піддубного Р.М.

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою редакції Харківської районної газети «Трибуна трудящих» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до редакції Харківської районної газети «Трибуна трудящих» про стягнення вихідної допомоги та відшкодування за затримку її виплати при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до редакції Харківської районної газети «Трибуна трудящих», який у подальшому уточнила та просила: стягнути з відповідача на її користь 4006,03 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті вихідної допомоги та середній заробіток у розмірі 39258,80 грн. за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 07 вересня 2009 року вона працювала у Редакції «Трибуна трудящих» на посаді редактора відділу фотоілюстрацій.

Наказом № 14/16 від 30.06.2016 її було звільнено у зв'язку із зміною істотних умов праці (п.6 ч.2 ст.36 КЗпП).

Однак при звільненні їй не була виплачена вихідна допомога у розмірі 4006,03 грн., та середній заробіток за час затримки при звільненні у сумі 39258,80 грн..

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено.

Суд вирішив: стягнути з Редакції Харківської районної газети «Трибуна трудящих» на користь ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості по виплаті вихідної допомоги 4006 грн.. 03 коп.

Стягнути з Редакції Харківської районної газети «Трибуна трудящих» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 39258 грн. 80 коп.

Стягнути з Редакції Харківської районної газети «Трибуна трудящих» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн..

Редакція Харківської районної газети «Трибуна трудящих» звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути з відповідача 1745 грн. вихідної допомоги та 13444,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Апеляційні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному і неупередженому розгляду справи.

Вказує, що судом проведено невірно обчислення заборгованості, стягнуто заборгованість за іншими термінами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, згідно ст. 11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При розгляді справи суд першої інстанції забезпечив сторонам можливість реалізувати їх процесуальні права і виконати процесуальні обов'язки.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем у порушення статті 116 КЗпП України позивачу не було проведено всіх виплат, які належить йому виплатити при звільненні, тому відповідно до статті 117 КЗпП України з відповідача має бути стягнутий середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з таких підстав

Районним судом встановлено і не оспорюється сторонами те, що з 07.09.2009 року по 29.06.2016 рік позивач перебувала у трудових відносинах з Редакцією Харківської районної газети «Трибуна трудящих».

Як вбачається із записів трудової книжки серія НОМЕР_1, 07.09.2009 року позивач була прийнята на посаду редактора відділу фотоілюстрації, з 04.03.2016 призначена тимчасово виконуючою обов'язки головного редактора редакції, 07.04.2016 переведена на посаду редактора відділу фотоілюстрації.

Згідно Наказу №14/16 від 30.06.2016 року у зв'язку із змінами суттєвих умов праці (п. 6 ст. 36 КЗпП) позивач була звільнена з займаної посади.

Згідно ст.ст. 116, 117 КЗпП України під час звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" суд, установивши під час розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку у разі звільнення, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не звільняє його від відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

За таких обставин, вихідна допомога в розмірі середнього місячного заробітку, входить до складу заробітної плати, і підлягає виплаті у строки, визначені ст. 116 КЗпП України.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні та розрахунок вихідної допомоги працівника при звільненні здійснюється відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Згідно довідки про доходи позивача за липень 2015 року - червень 2016 року їй було нараховано 35989,77 грн., середньомісячна заробітна плата за квітень 2016 року - травень 2016 року становить 4006,03 грн.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не проведено з позивачем повного розрахунку у день звільнення, та відповідно до положень ст. 117 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню на її користь середній заробіток за період з 30.06.2016 року по день ухвалення рішення, що становить 39258,80 грн., а також підлягає стягненню сума вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку 4006,03 грн.

Щодо розрахунків зроблених на підставі розрахунково-платіжної відомості викладених в апеляційній скарзі, то судовою колегією вони оцінюються критично, оскільки суперечать довідкам про доходи виданим відповідачем та долучених до позовної заяви, завірених печаткою та підписаних головним редактором М.М. Хорошевим та головним бухгалтером Н.Ф. Бабко.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести шляхом надання належних і допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Редакцією Харківської районної газети «Трибуна трудящих» не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про невідповідність розрахунків заборгованості позивача.

Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апелянта зведені до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду суду першої інстанції і яким суд дав належну правову оцінку.

Суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у справі, отриманим при розгляді справи доказам дав належну правову оцінку у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України і постановив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України.

За таких обставин, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу редакції Харківської районної газети «Трибуна трудящих» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

Р.М. Піддубний