Справа № 639/9339/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі:головуючого- судді Єрмоленко В.Б.,

при секретарі Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором про завдаток та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору про завдаток таким, що не укладався,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором про завдаток від 21.04.2016 р. у розмірі єквівалентній 120000 доларів США за офіційним курсом НБУ та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1посилався на те, що за договором про завдаток відповідач отримала 60000 доларів США та зобовязалася забезпечити укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. За умовами п. 3 договору, у випадку безпідставної відмови завдаткодержателя від виконання своїх зобовязань до 31.10.2016 р. , ОСОБА_2 повинна повернути подвійну суми передоплати.На теперішній час ОСОБА_2ВА. не уклала договір купівлі-продажу, від зустрічів ухиляється, суму боргу у подвійному розмірі не повернула.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання договору про завдаток таким, що не укладався, тому як згідно з ч.3 ст. 640 ЦК України він нотаріально не посвідчувався та не породжує для сторін прав та обовязків. Відповідач також пояснила, що сторони були понад 18 років партнерами по бізнесу.Навесні 2016 р. виникло питання про проведення ремонту в квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, планувалося замінити централізоване теплопостачання на автономне, відповідач хворіла і надала ОСОБА_1 чотири аркуші паперу з її підписами. В середині травня між сторонами відбувся конфлікт через те, що ОСОБА_2 вирішила звільнитися, а в подальшому стали зявлятися різні договори та протоколи товариств, в яких вони були засновниками, з підписами ОСОБА_3, у тому числі і договір про завдаток.Крім того, позивач за зустрічним позовом вважає наданий ОСОБА_1 договір підробний та таким, що за своєю правовою природою не є договором завдатку, а попереднім договором.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до договору про завдаток, укладений ОСОБА_1 і ОСОБА_2 21.04.2016 р.,сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення укладання договору купівлі-продажу АДРЕСА_2 передбачена 100% передоплата у розмірі 60 000 доларів США, що за курсом обміну на день укладення договору становить 1500 тис. грн., яка має статус завдатку.Зазначена сума отримана ОСОБА_2 отримана до підписання договору.

Відповідач в судовому засіданні не оспорювала справжність підпису, але ухилялася від відповіді про те, в яких саме чотирьох документах мається її підпис та зайняла позицію про невідповідність всіх документов, тому як, на її думку, аркуші з її пілписом сканувалися або текст був нанесений після її підпису.

Як вбачається з висновку експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 2 від 05.12.2016 р. підпис і рукописний запис «ОСОБА_2И.» в договорі завдатку від 21.04.2016 р. виконаний ОСОБА_2 Згідно висновку експертного технічного дослідження документів від 28.02.2017 р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_4 встановити послідовність виконання друкованих текстів та підписів від імені ОСОБА_2 і рукописних записів «ОСОБА_2И.» у наданих на дослідження документах, у тому числі у договорі про завдаток від 21.04.2016 р. щодо отримання ОСОБА_2 60000 доларів США у якості завдатку за квартиру АДРЕСА_3, не представляється можливим. В одному з документів спочатку на аркуші паперу був нанесений друкований текст документу, потім відтиск печатки, після чого поверх друкованого тексту і відтиску печатки був виконаний підпис від імені ОСОБА_2

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

За змістом ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредитові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Відповідно ч. 1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Положення законодавства про залишення завдатку особі, яка його отримала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовуються лише у випадку, коли між сторонами був укладений договір, але він не виконується з вини будь-якої з сторін. У випадку, коли сторони лише домовилися укласти договір в подальшому, але належним чином його не оформили, грошові кошти сплачені в рахунок виконання договору повинні бути визнані авансом та повернені в тому ж розмірі, в якому вони були передані.

Суд вважає, що оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума у розмірі 60000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Доводи ОСОБА_2 про те, що договор про завдаток не укладався та вона не отримувала від ОСОБА_1 грошових коштів не знашли свого підтверлдження та відповідачем не надано відповідних доказів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з п.2 договору про завдаток від 21.04.2016 р. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 60000 доларів США до підписання договору. Виходячи з п. 1 договору 100% передоплата внесена з метою виконання покупцем зобовязань по повної оплаті договору купівлі-продажу квартири, що належить ОСОБА_2 та використувалась під офіс ТОВ «Автомобіліст» та ТОВ «Спілка інвалідів «Автомобіліст», з яких ОСОБА_2 звільнилась. Підписом у договорі сторони підтвердили факт передачі ОСОБА_1 коштів відповідачеві.

За правилами ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.На день ухвалення рішення еквівалент вартості 60000 доларів США за офіційним курсом НБУ складає 1561380 грн. ( за 1 долар- 26,0230 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За вимогами ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З огляду на те, що сторони не укладали договір купівлі-продажу, то вимоги щодо письмової форми правочину сторонами не порушені, а тому відсутні підстави для визнання договору про завдаток таким, що не укладався.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору при зверненні до суду в сумі 6890 грн. У частковому співвідношенні до суми задоволених вимог-50%, необхідно розподілити витрати, що підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 509, 525-526, 530, 546, 547, 570, 571, 635, 638, 640 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором про завдаток від 21.04.2016 р. 60000 доларів США, що становить 1561380 грн., а також понесені витрати-3445 грн., а всього 1564825 ( один мільйон пятсот шістдесят чотири тисячі вісімсот двадцять пять) грн.

Іншу частину позовних вимог ОСОБА_1 залишити без задоволення.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору про завдаток таким, що не укладався- відмовити за необгрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ