Справа № 154/3584/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Провадження № 22-ц/773/5/17 Категорія: 59 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря Вергуна Т. С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кушнір М. І.,

представника третьої особи Зленка Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про повернення коштів та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (скорочено - УДППЗ «Укрпошта»), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (скорочено ПАТ «Дельта Банк»), про повернення коштів та стягнення моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що 13 серпня 2014 року вона уклала кредитний договір № 001-02017-130814 з ПАТ « Дельта Банк» на суму 20060,50 грн. строком на 12 місяців. Згідно вказаного договору вона зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту щомісячно не пізніше 13 числа кожного місяця шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 1672,00 грн. В разі порушення нею строків сплати платежів банк має право з наступного календарного дня нарахувати та стягнути з неї штрафні санкції в розмірі 10% суми невиконаного зобов'язання, але не менше та/або не більше 250,00 грн. Позивач дотримувалася умов договору, сплачувала щомісячно 1700 гривень (більше домовленої суми) до 13 числа кожного місяця, лише двічі прострочувала дні оплати по даному договору, проте банк не нараховував їй штрафних санкцій. 02 березня 2015 року позивач сплатила за даним кредитним договором через відділення «Укрпошта» платіж в сумі 1700 гривень, проте 01.07.2015 року надійшло повідомлення банку, що платіж у розмірі 1700 гривень, який був сплачений 02.03.2015 року, на рахунок банку не надходив. З приводу цього нею була написана заява у Володимир-Волинському відділенні «Укрпошта» про повернення коштів по платежу, відповіді на яку вона не отримала. Позивач просить стягнути в її користь з відповідача матеріальну шкоду, завдану незаконними діями останнього, в сумі 1700 гривень та 20 000 гривень моральної шкоди, якої позивач зазнала внаслідок позбавленого законного права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись її власними грішми, що призводить до значного погіршення стану здоров'я, неможливості своєчасного вирішення своїх фінансових питань.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 січня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в користь ОСОБА_1 1700 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп., а всього 2187 грн. 20 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідач Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні представник відповідача Кушнір М. І. підтримала апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала та просила її відхилити, представник третьої особи заперечив апеляційну скаргу.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду лише в частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не робить висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в оскаржуваній частині, а також доводи апеляційної скарги, пояснення сторін та їх представників, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань, з відповідача підлягає до стягнення заявлена позивачем сума здійсненого нею платежу в розмірі 1700 грн. Такий висновок є правильним і таким, що відповідає обставинам справи.

Судом першої інстанції із матеріалів справи встановлено наступне.

На погашення кредитного договору, укладеного 13 серпня 2014 року № 001-02017-130814 між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», позивач 02 березня 2015 року сплатила через відділення «Укрпошта» платіж в сумі 1700 гривень, що стверджується копіями кредитного договору та фіскального чека (а.с. 8, 13).

Як убачається із заяви позивача в ПАТ «Дельта Банк» та відповіді на неї, вказаний платіж банком не було отримано (а.с. 9, 10).

З п.1.1. Договору на приймання платежів № 934-33 від 07.02.2013 року (а.с. 39-40), укладеного між «Укрпоштою» та ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що предметом цього Договору є надання виконавцем в особі своїх філіалів послуг Замовнику з приймання об'єктами поштового зв'язку платежів у національній валюті від споживачів для перерахування їх на рахунок замовника та послуг з пересилання лівої частини квитанції замовнику засобами поштового зв'язку (рекомендованими листами або бандеролями), а замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги виконавцем.

Відповідно до п. 2.1. Договору об'єкти поштового зв'язку виконавця приймають від споживачів платежі на рахунок замовника на підставі квитанцій на приймання платежу, а виконавець в особі своїх ЦПЗ, відповідно до п. 2.1. договору, забезпечує перерахування платежів в безготівковій формі на рахунок замовника зазначений у додатку № 3 до цього договору, у містах на 2-й банківський день, починаючи з наступного дня від дати приймання платежу; у сільській місцевості на 3-4-й банківський день, починаючи з наступного дня від дати приймання платежу.

Згідно з п. 2.3. Договору виконавець в особі своїх ЦПЗ у строки, вказані у п. 2.2. цього Договору, забезпечує передачу засобами електронного зв'язку на електронну пошту замовника реєстру прийнятих платежів, створеного у програмному забезпеченні замовника.

Як пояснила представник відповідача в суді першої інстанції, умови вказаного договору в частині перерахування відповідно до п. 2.1. коштів, в тому числі й отриманих від позивача, Укрпоштою не здійснено і ці кошти акумульовані на спеціальному рахунку Укрпошти, оскільки ПАТ «Дельта Банк» відмовляється ці кошти отримувати (а.с. 14). Банку Укрпошта направила реєстр прийнятих платежів (а.с. 22-24).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 про запровадження в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Платежі ПАТ «Дельта Банк» не проводяться з посиланням на ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України закріплено обов'язковий характер зобовязання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене вище, судом встановлено, що грошові кошти в розмірі 1700 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем 02 березня 2015 року через відділення поштового зв'язку УДППЗ «Укрпошта» не були зараховані на рахунки ПАТ «Дельта Банк», у зв'язку з існуванням розбіжностей між ПАТ «Дельта Банк» та УДППЗ «Укрпошта», що, на переконання суду, ніяким чином не може відобразитися на клієнтові, яким є Позивач, крім того, Позивач як фізична особа вчасно здійснила платежі за укладеним з ПАТ «Дельта Банк» кредитним договором і позбавлена можливості впливати на дії УДППЗ «Укрпошта» та його контрагентів.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, право вибору способу судового захисту належить позивачеві і такі способи захисту визначені законом, при цьому способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 1 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст. 4 ЦПК України при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 січня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді