Справа № 200/4780/16-ц
Провадження №2/200/2372/17
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 вересня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Днепропетровска в складі: головуючого, судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Інк.» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог, з урахування уточнень, послався на те, що вона з 05.02.2013 року по 06.07.2015 року працював в ПрАТ «ОСОБА_2 Інк.» на посаді ведучого економіста з планування.

У звязку зі скороченням штату, 06.07.2015 року був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (наказ №692-к від 01.07.2015 року).

Проте, при звільненні позивачу не було виплачену заробітну плату.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, в тому числі компенсація за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні у розмірі 14992,27 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, індексацію заробітної плати, компенсацію втрати частини заробітної плати та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі просив його задовольнити.

Представник ПрАТ «ОСОБА_2 Інк.» в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що з 05.02.2013 року по 06.07.2015 року працював в ПрАТ «ОСОБА_2 Інк.» на посаді ведучого економіста з планування.

У звязку зі скороченням штату, 06.07.2015 року був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (наказ №692-к від 01.07.2015 року).

Проте, в порушення вимог законодавства про працю, відповідачем не було виплачено позивачу заробітну плату, компенсація за невикористану відпустку та вихідну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зіст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені вст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припинені трудового договору, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, судом встановлено порушення норм чинного трудового законодавства щодо невиплати позивачу з боку ПрАТ «ОСОБА_2 Інк.», заробітної плати за період з 05.02.2013 року по 06.07.2015 року, включаючи невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні у розмірі 14992,27 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно дост.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1378 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,212,214,215,222,224-226,367 ЦПК України, 526 ЦК України, 115, 116, 117, 237-1 КЗпП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Інк.» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ««ОСОБА_2 Інк.» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі за період з 05.02.2013 року по 06.07.2015 року, включаючи невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні у розмірі 14992,27 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ««ОСОБА_2 Інк.» () на користь держави судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва