Провадження № 2о/522/914/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_1 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на окупованій території,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ії матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, 01 липня 2017 року у м.Антрацит, Луганської області.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 01 липня 2017 року в м.Антрацит, Луганської області померла ії мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була громадянкою України. Смерть настала внаслідок хронічної серцевої недостатності. Враховуючий, що документ про смерть виданий на окупованій території, вона позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті матері.

Сторони в судове засідання не зявились. Заявник звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за ії відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Матеріалами справи встановлено, що 01 липня 2017 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце смерті: Україна, місто Антрацит, Луганської області. Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 269 виданого 01.07.2017 року, причина смерті визначена хронічна серцева недостатність.

04 серпня 2017 року у місті Антрацит видано свідоцтво про смерть 01 липня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 511)

Факт захоронення ОСОБА_3 підтверджується зображенням захоронення померлої особи.

Померла була матірю заявниці, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження.

25 вересня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_1 міського управління юстиції відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, яка померла на окупованій території, оскільки не були надані необхідні документи, про що свідчить лист № 6563/47-47.

Місто Антрацит, Луганської області, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р.; відповідно до ч. 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» яке введено в дію Указом Президента України № 875/2014, будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворення обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 02 листопада 2014 року, які проводились в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані та призначені і діють усупереч Конституції та Законам України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до розяснень, наданих у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться розяснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Надані заявником документи, свідчать про смерть 01 липня 2017 року ОСОБА_3, 03 серпня 1937 року, місце смерті: Україна, місто Антрацит, Луганської області.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 234-235, 256-259, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті 01 липня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце смерті: Україна, місто Антрацит, Луганської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста ОСОБА_1, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Допустити негайне виконання судового рішення. Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя Л. М. Чернявська

13.10.17