АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/8386/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Дука В.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2.

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації

за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5, з якої просив стягнути 50 000 грн грошової компенсації за порушення умов договору в частині не повідомлення про дострокове розірвання контракту за 30 днів (п.6.4).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у позові фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про стягнення грошової компенсації - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, фізична особа - підприємець ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В скарзі вказує на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та судом не з'ясовано дійсні обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги те, що ОСОБА_5 перебуває на даний час у м. Києві.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Іванченка М.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 січня 2016 року розпорядженням № 8 ФОП ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_5, на роботу на посаду «педикюрника».

01 лютого 2016 року між сторонами укладено трудовий контракт строком на один рік.

Пункт 6.4. контракту передбачає, що у випадку дострокового розірвання трудового контракту сторони зобов'язані повідомити одна одну не пізніше ніж за 30 днів.

У відповідності до п. 6.2 контракту сторони погодили, що цей контракт припиняється з ініціативи працівника у разі переїзду на постійне місце проживання до іншої місцевості.

Згідно п. 7.4. контракту у випадку дострокового розірвання трудового контракту з ініціативи працівника останній зобов'язаний відшкодувати роботодавцю сплачені витрати, пов'язані з оплатою курсів підвищення кваліфікації (майстер-класів, семінарів), а також сплатити недоотриманий прибуток у вигляді грошової кошти в розмірі 50 000,00 грн.

17 жовтня 2016 року ОСОБА_5 направила ФОП ОСОБА_4 заяву про звільнення за власним бажанням з 17 жовтня 2016 року, у зв'язку з переїздом на нове місце проживання та неможливістю продовжувати роботу.

25 жовтня 2016 року на адресу відповідача направлено претензію, в якій запропоновано сплатити на користь позивача грошові зобов'язання в сумі 50 000,00 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії наказу №8-зв від 07 листопада 2016 року про звільнення ОСОБА_5 виданого ФОП ОСОБА_4, відповідача звільнено з 07 листопада 2016 року з займаної посади за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України.

Згідно ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (зокрема переїзд на нове місце проживання), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що трудовий контракт був укладений сторонами з порушенням трудового законодавства України, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню як такі, що не обґрунтовані на законі.

Крім того необхідно звернути увагу, що трудовим законодавством не передбачено такого виду відповідальності, як недоотриманий прибуток у вигляді грошової компенсації.

Також необхідно зазначити, що позивачем не надано доказів того, що через звільнення ОСОБА_5 позивачем недоотриманий прибуток.

Посилання апелянта на те, що на даний час відповідач працює у м. Києві не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до норм чинного законодавства України відповідач не обмежена у вільному пересуванні на території України.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо здійсненого судом розрахунку, тому вказане питання не підлягає детальній перевірці апеляційним судом , так як виходить за межі доводів апеляційної скарги, при цьому не вбачається порушень норм матеріального права. З цих же підстав не підлягає перегляду і рішення суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді