Справа № 747/569/17
Провадження № 2/747/290/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03.10.2017 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Косенко Ю.Л.

за участю секретаря Божко Л.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, в якому вказує, що 11 липня 2014 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого відповідач отримала від ОСОБА_1 позику в сумі 2280 гривень строком на 2 місяці. Але в установлений строк ОСОБА_2 позику не повернула, відсотки не сплачувала, і залишається боржником по зобовязанню. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 2280 гривень, відсотки за договором в сумі 6224 гривні 40 копійок, неустойку у формі пені в сумі 4988 гривень 64 копійки та понесені судові витрати в сумі 640 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що між ним та відповідачем 11 липня 2014 року у письмові формі укладено договір позики. ОСОБА_2 позику у строк не повернула та уникає виконання зобовязань за вказаним договором.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду як відповідача. Про причини неявки в судове засідання ОСОБА_2 суд не повідомила, заперечень проти позову не надала.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 липня 2014 року сторонами по справі укладено договір позики, згідно якого позикодавець ОСОБА_1 надав позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2280 гривень, строком на 2 місяці з 11 липня 2014 року по 11 вересня 2014 року зі сплатою 7 % від суми позики за кожен місяць. Також згідно умов даного договору (п.2.3) за порушення строків повернення позики та відсотків позичальник зобов»язується сплачувати позикодавцю пеню в розмірі 0,4 % за кожен день прострочення платежу, що підтверджується копією договору (а.с.6). Оригінал даного договору позики від 11 липня 2014 року досліджено у судовому засіданні, він підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_2, із зазначенням їх паспортних даних.

ОСОБА_2 у визначений договором строк не повернула ОСОБА_1 позику і залишається боржником по зобовязанню на час розгляду позову у суді, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу договору позики, укладеного 11 липня 2014 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в судовому засіданні, на підставі досліджених доказів доведено факт невиконання відповідачем зобовязання за договором позики від 11 липня 2014 року, укладеного з ОСОБА_1, про що також свідчить відсутність заперечень на позов зі сторони ОСОБА_2 Тому на підставі наведених норм цивільного законодавства України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі сума боргу-2280 гривень за договором позики, укладеного 11 липня 2014 року, відсотків за пунктом 2.2 договору в сумі 6224 гривні 40 копійок та пені, згідно п.2.3 договору, в сумі 4988 гривень 64 копійки, відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с.4-5), який відповідачем не спростований.

Також, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640 гривень у відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1048-1050 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 позику за договором від 11 липня 2014 року в сумі 2280 гривень, відсотки за договором в сумі 6224 гривні 40 копійок, пеню в сумі 4988 гривень 64 копійки, а всього 13493 (тринадцять тисяч чотириста девяносто три) гривні 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок у відшкодування понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю.Л.Косенко