Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 жовтня 2017 року Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого : судді Мохова Є.І.,

При секретарі : Брідня О.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваскої міскої ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2017 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. Позивач своєчасно звернулась до державної нотаріальної контори Волноваського округу із заявою про прийняття спадщини, однак 23.05.2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з якої вбачається, що вона не має можливості отримати свідотцтво про право на спадщину через відсутність підтвердження місця відкриття спадщини та документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, т.я. він за життя не оформив на себе право власноті за заповітом.

Згідно договору дарування від 22.01.1993 року ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 подарував ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_1. ОСОБА_4 11.11.1999 року склала заповіт, яким заповідала батькові позивача ОСОБА_2, розпоряджатися усім її майном, в тому числі спірним будинком. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. За життя батько позивача не встиг оформити належним чином свідотцтво про право власності за заповітом з невідомих причин, хоча з 20.02.1985 року зареєстрований у вказаному будинку та постійно в ньому проживав разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Позивач не має можливості оформити право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки за життя він не зареєстрував право власності на данний будинок. Інших спадкоємців немає, оскільки позивач єдина дитина, а з її матір"ю ОСОБА_6 він 11.09.2015 року розірвав шлюб.

Тому позивач просила суд визнати за нею право власноті на зжитловий будинок.

Представник позивача в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала.

Представник відповідача Волноваської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлялвся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі представника не заявив.

За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з договру дарування від 22.01.1993 року власник будинку ОСОБА_5 подарував ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_1.(а.с. 12).

Згідно заповіту від 11.11.1999 року ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_2 розпоряджатися усім її майном яке на день смерті буде належати їй, в тому числі спірним будинком. (а.с.22).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідотцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області 03.11.2008року, про що зроблено відповідний актовий запис № 409 (а.с.23).

З свідотцтва про смерь Серія НОМЕР_2 виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 746 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.8).

Згідно свідотцтва про народження серія НОМЕР_3 батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2.(а.с.6).

ОСОБА_1 27.11.2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та взяла прізвище чоловіка "ОСОБА_1", що підтверджується свідотцтвом про шлюб серія НОМЕР_4.(а.с.7).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2017 року № 1145/02-31 виданої державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області Петренко В.Є. вбачається, що ОСОБА_1 у видачі свідотцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок відмовлено через відсутність підтвердження місця відкриття спадщини та документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, т.я. він за життя не оформив на себе право власноті за заповітом.(а.с.11).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлого.

.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № ХХХ/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст. 328, 392,1218 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 210, 212, 213, 215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Волноваскої міскої ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об"єкт нерухомості будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, який належав ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4.

Оригінал рішення знаходиться у справі № 2/221/1129/2017 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив - Волноваським районним судом Донецької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Волноваського

районного суду Є.І.Мохов