Справа № 215/1646/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Бисовій В.А.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2016 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі ОСОБА_1/ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 60332, 82 грн. та судових витрат.

В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору від 05.01.2006 року /далі Договір/ ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 28,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, та згідно інших умов. Відповідно до Договору та п.п.3.2-6.5 Умов та правил надання банківських послуг/ далі Умови/ відповідач зобовязався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісії щомісяця. Відповідно до ст.ст.525-530 ЦК України - зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте ОСОБА_3 не виконує свої зобовязання по Договору, у звязку з чим відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Заборгованість відповідача станом на 29.02.2016 року становить 60332,82 грн. і складається з наступних сум: 14965,690 грн. заборгованість за кредитом, 35287,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6730,23 грн. заборгованість за пенею і комісією, та штрафи в сумі 500,00 грн., та 2849,18 грн.

Представник Банбку ОСОБА_4 14.07.2017 р. зверну3лася до суду з заявою про підтримання позову, та розгляд справи в відсутності представника.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти позову заперечував, надав письмові заперечення, вказує, що позов є безпідставним, відповідач не підписував заяву позичальника, не отримував платіжну картку, такий договір є нікчемним. Строк дії Договору становить один рік який сплив 05.07.2007 р., ніяких додаткових договорів він не підписував, та ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності, який починає відраховуватись зі спливом останнього дня місяця дії картки, або останнього платежу.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 05.01.2006 р. між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний Договір, згідно якого ОСОБА_1 надав відповідачу кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки а.с.7-12.

Договір складається із заяви кредитора, тарифів надання кредиту, Умов і Правил надання Банком послуг та Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Норми ст.ст.10, 60 ЦПК України зобовязують сторони довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень на засадах змагальності.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не довів в суді належними доказами заявлений позов, та пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого права.

Так згідно ст.ст.625-628 ЦК України - Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з заяви наданої Банком а.с.7, то у вказаній заяві відсутні підписи ОСОБА_2, відсутні підписи і дані про отримання відповідачем платіжної картки і коду до неї. У наданій заяві затвердженою представником Банку відсутній жодний підпис позичальника.

Таким чином суду не надано доказів домовленості обох сторін по Договору, погодження з ОСОБА_2 Умов і Правил надання банківських послуг.

Згідно ст.638 ч.1-2 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору якими є предмет договору, та умови які.. є істотними для договорів даного виду.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, виходячи з наведених норм обовязковою передумовою укладення договору є досягнення згоди між сторонами щодо всіх істотних умов, серед яких ст.1054 ЦК України визначає як істотні умови про розмір кредиту, відсотків по кредиту, строк повернення коштів.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства…; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

На підставі вищевикладеного судом зроблено висновок, що при відсутності доказів домовленості сторін по суттєвим умовам, такий договір є недійсним.

Крім того ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого права, а сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, згідно ст.267 ч.4 ЦК України.

До вимог Банку про стягнення неустойки /штрафу, пені/ застосовується позовна давність в один рік, а до інших вимог тривалістю в три роки згідно ст.ст.257, 258 ЦК України.

Початок строку позовної давності починається з дня коли ОСОБА_1 довідався, або міг довідатися про порушення свого права згідно ст.261 ЦК України, та співпадає з моментом виникнення в Банку права на позов. Вказане право виникло в Банку з 05.01.2007 р. дати закінчення строку дії картки, та у всякому випадку з 15.08.2011 р. коли остаточно перестали користуватися платіжною карткою, та виконувати обовязки по погашенню здійснивши останній платіж а.с.5.

Як видно з висновків Верховного Суду України вкладених в постанові від 19.03.2014 р. №6-14цс 14, за договором що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплат чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня дії картки.

Таким чином оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 12.04.2016 р. після спливу трирічного строку позовної давності з 15.08.2011 р., в заявленому позові слід відмовити.

На підставі ст.ст. 526, 625-628, 638203, 215, 257, 261, 267, 1054, ЦК України, керуючись ст.ст.10, 27, 31, 60, 79, 81, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: