АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1563/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Романенко В.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_6 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.03.2011 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак, ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв'язку з чим утворилася заборгованість перед банком.

ПАТ «Акцент-Банк» просив суд стягнути з ОСОБА_6 на користь банку

- заборгованість у розмірі 64 756,99 грн. за кредитним договором від 30 березня 2011 року, яка складається з: 6 943,68 грн. заборгованість за кредитом; 51 453,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 800 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 3 059,86 грн. штрафу (процентна складова);

- судові витрати у розмірі 1 378 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість в сумі 59 497,13 грн., судові витрати в сумі 1 000 грн., а всього 60 497,13 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції були неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, при розгляді справи були порушені норми матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» відмовити повністю.

Заслухавши осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.03.2011 року ОСОБА_6 отримала платіжну картку з початковою сумою кредитного ліміту в розмірі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В заяві анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

ОСОБА_6 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання «банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/page.php731, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов (а.с. 8-12).

Банком неодноразово було змінено кредитний ліміт відповідачці ОСОБА_6, в тому числі останній раз 02.03.2013 року встановлено 7000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 115).

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення відмовив відповідачу у застосуванні строку позовної давності, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. А доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують даного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Тобто, за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-20цс14 позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (Правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 19 березня 2014 року в справі №614цс14).

Тому суд першої інстанції, в судовому засіданні встановивши, що строк дії картки - липень 2014 року, прийшов до вірного висновку, що банк не пропустив строк позовної давності, звернувшись з позовом у грудні 2016 року.

Також, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 30.03.2011 року вбачається, що ОСОБА_6 здійснила останнє погашення кредиту 29.04.2014 року (а.с. 2-7).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості за кредитом, застосувавши строк позовної даності лише до заборгованості відповідача за пенею та комісією, відповідно до ст. 258 ЦК України.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_6 про стягнення боргу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :