АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Андрієнко А.М.

суддів Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

при секретарі Гарматюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Відділ реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовною заявою про встановлення батьківства.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2017 року заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ВРАЦС Голосіївського РУЮ у м. Києві про встановлення факту батьківства повернуто заявникові для подачі до належного суду на підставі ч. 1 ст. 115 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою суду, заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказував на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про встановлення батьківства із дотриманням правил підсудності, передбачених нормами ст. 109 ЦПК України. Зазначив, що судом було порушено принцип диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на свій власний розсуд.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про розгляд справи за відсутності особи, що не з'явилася, оскільки він належно повідомлений про час розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява про встановлення факту підлягає розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника, а тому дана справа Голосіївському районному суду м. Києва не підсудна.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є необґрунтованим та не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 року в порядку окремогопровадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення батьківства стосовно дітей, які народилися після 1 жовтня 1968 р., при житті батьків розглядаються в порядку позовного провадження.

Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини до органів РАЦСу. Через відсутність такої заяви батьківство може бути встановлено судом у порядку позовного провадження за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої вона перебуває, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про встановлення батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідач ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та відноситься до Голосіївського району м. Києва, а відтак справа підлягає розгляду Голосіївським районним судом м. Києва.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог закону, а тому зазначена ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Голосіївськогорайонного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: