Справа № 135/805/17
Провадження № 4-с/135/4/17
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

17.07.2017 року м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на рішення відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на рішення відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Згідно скарги просив скасувати винесені державним виконавцем відділу примусового виконання рішень постанови: ВП 35840533 та ВП 36433783 від 17.02.2014 року по стягненню відповідно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконавчого збору по боргу ОСОБА_5 в розмірі 10 відсотків від суми; постанови ВП 54083635 та ВП 54083248 від 08.06.2017 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору; постанови ВП 54083635 та ВП 54083248 від 08.06.2017 року про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. При цьому вказує, що 01.06.2012 року Ладижинським міським судом у справі № 211/447/12 було винесено рішення про стягнення на його користь з ОСОБА_4 50127,4 євро та з ОСОБА_3 155394,93 євро. Рішення набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні.

Крім того, Ладижинським міським судом 12.10.2012 року у справі № 211/1410/12 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 було стягнуто 5000000 грн. заборгованості та судові витрати, а у справі № 211/1409/12 з ОСОБА_3 8500000 грн. заборгованості та судові витрати. Рішення набрали законної сили та перебувають на примусовому виконанні.

Для здійснення виконавчих дій провадження вказані виконавчі провадження було обєднано в зведені виконавчі провадження № 37234154 та № 37234147 по стягнення боргу з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відповідно.

Вказав, що в червні 2017 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_5 у звязку з надходженням від нього заяви про повернення.

Після отримання коштів від реалізації майна виконавцем було спрямовано частину коштів на погашення виконавчого збору. Вважає, що цим порушено його права, оскільки у провадженні по стягненню боргу на користь ОСОБА_5 виконавчий збір має стягуватись у значно меншому розмірі.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, вважаю, що вона підлягає поверненню виходячи з такого.

Дана скарга подана в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні відносини, пов'язані з оскарженням рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, одночасно регулюються процесуальним законодавством різних судових юрисдикцій, зокрема, нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 1 ч. 2ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є субєктом владних повноважень.

Відповідно до змісту п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2ст. 384 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд України у постанові № 6-3077цс15 від 27.02.2016 року, які відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів.

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 зі змінами від 03 червня 2016 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», а саме: в п. 7 зазначеної Постанови зазначено наступне: враховуючи, що відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", частини другої статті 384 ЦПК України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, та керуючись змістом статті 383 ЦПК України, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється в разі, якщо рішення державного виконавця оскаржує сторона виконавчого провадження.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 просить скасувати постанови державного виконавця від 17.02.2014 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по їх боргу перед ОСОБА_7 Відтак, на той час сторонами виконавчого провадження були: боржники ОСОБА_3В, та ОСОБА_4, стягувачем був ОСОБА_5 Відповідно, постанови ВП 54083635 та ВП 54083248 від 08.06.2017 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору, на той час також прямо не стосувались ОСОБА_1, який не був стороною виконавчого провадження. Адже постанови від 08.06.2017 року про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження винесено після винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень ВП 54083635 та ВП 54083248. Крім того, постанови про приєднання виконавчих провадження винесено по провадженнях ВП 54083635 та ВП 54083248, у яких ОСОБА_1 не був стороною, а не у провадженні по стягненню боргу з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 не був стороною у виконавчих провадженнях, винесені по цих провадженнях постанови державного виконавця можуть бути оскаржені ним лише в порядку адміністративного судочинства, що прямо передбачено положеннями ст. 181 КАС України. Оскільки норми ЦПК України передбачають можливість звернення із такою скаргою лише для сторін виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у цивільній справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що вимоги поданої скарги спрямовані на захист прав у контексті публічно-правових відносин, справа щодо оскарження особою, яка не є стороною у виконавчому провадженні, постанови державного виконавця підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відтак, у відкритті провадження у справі за поданою скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 122, 209, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Роз'яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка звернулась із скаргою.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: