Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2017 Справа №607/10555/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судці Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тернопільської районної державної адміністрації з участю третіх осіб Настасівської сільської ради, відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі про припинення права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Тернопільської районної державної адміністрації з участю третіх осіб Настасівської сільської ради, відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі про припинення права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13 травня 1997 року померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Настасівської сільської ради Тернопільського району, згідно якого ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, та частку поля. 26 червня 2013 року позивачем отримано інформацію по спадковій справі ОСОБА_3, з якої позивачу стало відомо про оформлення ряду свідоцтв ОСОБА_2, в тому числі і свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим №4713 від 28 грудня 2001 року на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності колгоспу «Колос» с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області розміром 2,33 га в умовних кадастрових гектарах, на яку у її користь складено померлим ОСОБА_3 заповіт. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 від 28 грудня 2011 року. 03 березня 2015 року позивачем отримано постанову Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на земельну частку (пай).

У зв'язку з викладеним позивач просить суд припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Тернопільським районним відділом земельних ресурсів 09 серпня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №54; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,16 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

20 березня 2017 року представник позивача уточнив позовні вимоги, просив визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації від 30 грудня 2004 року № 939 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 54.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно дублікату заповіту від 13 жовтня 1997 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Настасівської сільської ради Тернопільського району, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 належний йому на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, та належну йому на праві особистої власності частку поля - земельний сертифікат серія НОМЕР_3.

28 грудня 2001 року в.о. державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Скібньовською І.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, є його дружина ОСОБА_2, що мешкає в с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області. Спадкове майно, на яке видано вказане свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Колос» с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області, розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, ОСОБА_2 на підставі розпорядження Тернопільської районної держадміністрації від 30 грудня 2004 року №939 є власником земельної ділянки площею 2,18 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року (справа №607/10010/14-ц) скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 від 28 грудня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за №4713, на земельну частку (пай), яка належала померлому гр. ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, видане Тернопільською районною державною нотаріальною конторою.

В силу ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі ; а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Видача державного акта на право власності на земельну ділянку без визначеної законом (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України) підстави є неправомірною, а державний акт, виданий з порушеннями вимог статей 116, 118 ЗК України, - недійсним.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, оскільки успадкувала земельну ділянку (пай) всупереч вимогам закону, а тому позовні вимоги в частині визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого ОСОБА_2 на підставі розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації від 30 грудня 2004 року № 939 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 54, підлягають до задоволення.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст.ст.524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям . Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом (ст. 534 ЦК УРСР).

В силу ст. 541 ЦК УРСР заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Змістом ч.1 ст.549 ЦК УРСР передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В силу ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Згідно довідки, виданої виконкомом Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Разом з ним за вищевказаною адресою на день смерті ОСОБА_3 в будинку були зареєстровані і проживали: дружина - ОСОБА_2, син - ОСОБА_5, невістка - ОСОБА_6, внучка - ОСОБА_1, внучка - ОСОБА_7.

Дружина померлого - відповідач по справі ОСОБА_2, як непрацездатна дружина, має право на обов'язкову частку у спадковому майні, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_3 Розмір обов'язкової частки ОСОБА_2 від спадкового майна становить 1/3 частина, оскільки спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є двоє (дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_5).

Такич чином позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2,16 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області підлягають до часткового задоволення, слід визнати за нею право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 2,16 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 стосовно припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 суд відмовляє у зв'язку з незаконністю даних вимог з врахуванням наступного.

В силу ст.346 ЦК право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.

У ст. 346 ЦК України зазначений вичерпний перелік підстав припинення права власності, а тому відсутні підстави для припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1.

Аналізуючи вище наведені обставини, суд вважає, що позов слід задоволити частково, визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації від 30 грудня 2004 року № 939 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 54; визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 2,16 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.524, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР, ст.1301 ЦК України, Постановою №7 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.6, 8, 10, 15, 30, 212, 214, 221 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації від 30 грудня 2004 року № 939 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 54.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 2,16 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 (АДРЕСА_3) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) 551,20 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич