Провадження № 2/263/2503/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

07.09.2017 Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі - Управління) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Управління надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 5232,71 грн за період з 14.12.2015 року по 08.12.2016 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10.12.2015 року ОСОБА_1 була взята на облік внутрішньо переміщених осіб. 14.12.2015 року відповідач звернулась до управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В даній заяві відповідач зазначила, що ані у неї, ані у членів її родини немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідачу виплачувалась щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України у розмірі 442,00 грн. щомісячно з 14.12.2015 року по 08.12.2016 рік, загальна сума склала 5232,71 грн. В результаті проведеної перевірки було встановлено, що відповідачу належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. 24.12.2016 року управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради прийнято рішення по особовій справі №615180 про зняття з обліку з 14.12.2015 року та стягнення надмірно сплачених коштів в період з 14.12.2015 року по 08.12.2016 року в загальній сумі 5232,71 грн. 30.12.2016 року та 23.01.2017 року на адресу відповідача було направлено лист з викладенням усіх обставин та запропоновано звязатися з метою вирішення викладеного питання. Відповідачем надмір сплачених грошових коштів адресної допомоги від відповідача повернуто не було, тому звернулися до суду.

Представник позивача у судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю.

Відповідач у судове засідання також не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність та просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 10.12.2015 року за № ОСОБА_1 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Згідно заяви від 14.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши про відсутність володіння будь-кого з членів сім'ї житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія та райони проведення антитерористичної операції, транспортних засобів, грошових коштів на депозитних рахунках, які перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму.

Рішенням Управління від 11.01.2016 року ОСОБА_1 призначена допомога переміщеним особам на проживання у розмірі 442 грн., яка виплачувалась щомісячно з 14.12.2015 року по 09.06.2016 року.

Згідно розрахунку надмірно сплачених коштів розмір загальної суми допомоги, отриманої відповідачем 5232, 71 грн.

За результатами проведеної перевірки та даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.05.2017 року, відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Управління від 14.12.2016 року ОСОБА_1, знято з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та вирішено стягнути надмірно сплачені Управлінням кошти за період 14.12.2015 року по 08.12.2016 року.

Управлінням на адресу відповідача були направлені листи 30.12.2016 року та 23.01.2017 року про з'ясування надання нею недостовірної інформації та необхідність повернути надмірно перераховану допомогу у сумі 5232,71 грн., проте дотепер Управління відповідей від ОСОБА_1 не отримувало.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта, відповідач є власником квартири у м. Маріуполі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, в тому числі, входить м. Маріуполь Донецької області.

Тобто, у власності відповідача перебуває житлове приміщення, яке розташоване в населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція.

На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року, місто Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Таким чином, оскільки на теперішній час м. Маріуполь Донецької області згідно затвердженого переліку є територією, де проводиться антитерористична операція, належне відповідачу на праві власності житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Таким чином, позовні вимоги Управління не підлягають задоволенню.

Керуючись п. п. 2, 3, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги - відмовити.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : П.І.Папаценко