АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року

в справі за позовом Комунального підприємства «Київпастранс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання страйку незаконним, зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року Комунальне підприємство «Київпастранс» (надалі - КП «Київпастранс») в особі Філії КП «Київпастранс» Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо, з урахуванням уточнень, звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання страйку незаконним, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 лютого 2017 року в порушення закону було оголошено про голодування та відмову від виходу на роботу, тобто страйк.

Посилаючись на те, що відповідачами не було попереджено позивача, як роботодавця за сім днів про початок страйку, що регламентовано Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», просив визнати вказаний страйк незаконним та зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 припинити страйк та розпочати роботу не пізніше наступної доби після дня вручення копії рішення суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представника КП «Київпастранс», який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є працівниками Філії КП «Київпастранс» Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо.

Повідомленнями від 04 лютого 2017 року, 05 лютого 2017 року відповідачами було проінформовано Тимчасово виконуючому обов'язки КП «Київпастранс» Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо ОСОБА_5, що через тиск на профспілкову організацію з боку адміністрації підприємства, несправну техніку ними в знак протесту оголошується безстрокова голодовка. Через перебування у стресовому стані та стані втомленості вони виконувати свої професійні обов'язки не можуть (а.с.7-10).

Відповідно до протоколу від 08 лютого 2017 року, на зустрічі керівництва КП «Київпастранс» з представниками профспілки було вирішено, що голодування, організоване членами первинної профспілкової організації ВПЗУ Куренівського тролейбусного депо «Київпастранс» припиняється ними з 08 лютого 2017 року (а.с.32).

Факт припинення голодування з 08 лютого 2017 року визнано сторонами по справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що голодування відповідачів не підпадає під поняття страйку, оскільки з їх боку не було не виходу на роботу (голодування відбувалося приміщенні Філії КП «Київпастранс» Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо), а припинення роботи було викликано фізіологічними чинниками (втомленістю відповідачів, стресом). У даному випадку не було колективного добровільного припинення роботи працівниками, а мала місце акція протесту, яка не являє собою страйку, тому відсутній предмет спору й підстави для задоволення позову.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт невиконання трудових обов'язків підтверджено самими відповідачами, в їх же поясненнях, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів визнає такими, що не спростовують висновків районного суду про неможливість віднесення голодування відповідачів до поняття «страйк».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», страйк - це тимчасове колективне добровільне припинення роботи працівниками (невихід на роботу, невиконання своїх трудових обов'язків) підприємства, установи, організації (структурного підрозділу) з метою вирішення колективного трудового спору (конфлікту).

Страйк застосовується як крайній засіб (коли всі інші можливості вичерпано) вирішення колективного трудового спору (конфлікту) у зв'язку з відмовою роботодавця або уповноваженої ним особи, організації роботодавців, об'єднання організацій роботодавців задовольнити вимоги найманих працівників або уповноваженого ними органу, профспілки, об'єднання профспілок чи уповноваженого нею (ними) органу.

Статтею 22 вищевказаного Закону визначено, що незаконними визнаються страйки:

а) оголошені з вимогами про зміну конституційного ладу, державних кордонів та адміністративно-територіального устрою України, а також з вимогами, що порушують права людини;

б) оголошені без додержання найманими працівниками, профспілкою, об'єднанням профспілок чи уповноваженими ними органами положень статей 2, 4, 6, частин першої і п'ятої статті 12, частин першої, третьої і шостої статті 19 цього Закону;

в) розпочаті з порушенням найманими працівниками, профспілкою, об'єднанням профспілок чи уповноваженими ними органами вимог статті 20, частин другої та третьої статті 24 цього Закону;

г) які оголошені та/або проводяться під час здійснення примирних процедур, передбачених цим Законом.

В матеріалах справи не міститься відомостей про застосування щодо відповідачів заходів адміністративного впливу, у зв'язку з невиходом на робоче місце без поважних причин, або неналежне виконання трудових обов'язків тощо.

Твердження апеляційної скарги про те, що в справі відсутні підтвердження свідчень відповідачів про випуск на лінії несправного транспорту та не допитано учасників зустрічі керівництва КП «Київпастранс» з представниками Вільної профспілки залізничників України та її первинними осередками, яка відбулася 08 лютого 2017 року, колегія суддів визнає безпідставними.

Так, згідно матеріалів долученого до справи протоколу зустрічі керівництва КП «Київпастранс» з представниками Вільної профспілки залізничників України та її первинними осередками від 08 лютого 2017 року, за результатами зустрічі, прийнято спільне рішення про припинити голодування, організоване членами первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Куренівського тролейбусного депо КП «Київпастранс» з 08 лютого 2017 року та визначено, що у разі оновлення рухомого складу Куренівського ТРЕД, адміністрація останнього розгляне можливість надання транспортних засобів водіям, які є членами первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Куренівського тролейбусного депо КП «Київпастранс», за умови необхідності заміни закріплених за ними тролейбусів (а.с.32).

Позивачем не надано доказів в підтвердження справності транспортних засобів, зміна яких була предметом переговорів, а закріплене в протоколі зобов'язання пошуку можливості заміни тролейбусів, вимоги щодо яких висунуті підприємству, свідчить про відсутність безспірності їх справності.

Не надано позивачем й обґрунтування доцільності допиту свідків та того, що їх свідчення мають суттєве значення для вирішення справи.

Окрім цього, акція голодування відповідачів не підпадає під вимоги положень ст.22 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», а отже, не може бути визнаною незаконним страйком.

При цьому, колегія суддів враховує й ту обставину, що позов про припинення страйку було подано у суд 08 лютого 2017 року, в той час як голодування відповідачами було припинено цього ж дня за результатами спільного рішення адміністрації комунального підприємства та представників профспілки.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням зазначеного та матеріалів справи, у їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до задоволення заявленого по справі позову.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Комунального підприємства «Київпастранс» Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №754/1823/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11022/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Галась І.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.