УхвалА

іменем україни

19 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», третя особа - ОСОБА_5, про визнання рішення комісії незаконним за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником 1/5 частки нежитлової будівлі АДРЕСА_1 в якій вона здійснювала підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець. На підставі договору про постачання електричної енергії від 10 вересня 2008 року, укладеного між нею та відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго»), товариство здійснювало постачання електричної енергії до магазину з літнім майданчиком по АДРЕСА_1.

10 червня 2015 року при перевірці працівниками товариства лічильника електричної енергії у вищевказаному нежитловому приміщенні встановлено пошкодження пломби лічильника електричної енергії та складено акт про порушення правил користування електричною енергією. 17 вересня 2015 року за результатами засідання комісії з розгляду вказаного вище акту про порушення правил користування електричною енергією складено протокол та прийнято рішення згідно з п. 2.2, 2.3 за формулою 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, провести нарахування суми обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, яка становить 18 303 грн 82 коп.

Вважала, що зазначений вище протокол не містить належного обґрунтування не донарахованої електричної енергії, а розрахунок здійснений з порушенням п. 2.5 вказаної Методики.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просила суд визнати рішення комісії про визначення та донарахування не донарахованої електричної енергії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією від 17 вересня 2015 року, недійсним.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди, вірно застосувавши положення ст. ст. 6, 526, 626-631, 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що позивачка як споживач електричної енергії зобов'язана забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них та несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору про постачання електричної енергії, Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.

Суди дійшли вірного висновку про те, що актом про порушення правил користування електричною енергією від 10 червня 2015 року встановлено факт пошкодження позивачкою як споживачем електричної енергії пломби лічильника електричної енергії, тобто порушено пп. 3.3, 6.40 Правил користування електричною енергією для населення.

Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що за вчинене позивачкою вищевказане порушення Правил користування електричною енергією для населення передбачено застосування пп. 2 п. 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, а, отже, ВАТ «Запоріжжяобленерго» вірно визначено обсяг та вартість необлікованої електричної енергії.

Крім того, вказаний акт про порушення правил користування електричною енергією складено трьома працівниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» у присутності ОСОБА_4, яка його підписала та внесла зауваження, унаслідок чого доводи касаційної скарги про те, що такий акт складено за відсутності позивачки безпідставні, та у позові такі підстави нею не заявлялись.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.П. Штелик