Справа № 314/6697/16-ц Провадження № 2/314/119/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді Беспалько Т.Д., при секретарі Печонкіної В.П., адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до комунального підприємства « Солоненський сількомунгосп» Вільнянського району Запорізької області про визнання дій КП « Солоненський сількомунгосп» по нарахуванню ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 платні послуги та боргу за сбір сміття та технічне обслуговування будинку незаконними, припинення нарахування платі та боргу за сбір сміття та технічне обслуговування як таке, що порушує права власників квартири як споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилаються на наступне. Вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (Леніна) в селі Солоне, Вільнянського району, Запорізької області. Відповідач грубо порушує їх права, нараховуючи платню за збір сміття та технічне обслуговування їхньої квартири. Загальна сума боргу становить 2425 гривень 72 коп., даний борг склався начебто за 7 років. Позивачі ніколи не підписували актів на виконання робіт, самостійно утилізують сміття, від відповідача позивачі не утримують ніяких послуг. Однак відповідач незаконно нараховує їм борги за ненадані послуги, у зв'язку з чим у співвласників виникла заборгованість по оплаті цих послуг. Між сторонами не існують договірні правовідносини, так як позивачі не укладали з КП « Солоненський сіль комунгосп» договір про надання послуг з вивозу сміття та технічного обслуговування квартири. Відповідач примушує позивачів укладати договір на надання житлово- комунальних послуг.

В судовому засіданні представники позивачів наполягають на позові, представник відповідача позов не визнав, посилаючись на наступне. Будинок № 15 по вул. Центральна ( Леніна) в селі Солоне, Вільнянського району, Запорізької області є багатоквартирним. Цей будинок знаходиться у комунальній власності та переданий у господарське відання Солоненського сільськкомунгоспу. Сміття вивозиться з даного будинку трактором згідно графіку. Послуги мешканцям з кварплати ( обслуговування житлового будинку, ремонт будинку ) надаються.

Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши документи, надані відповідачем суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступним.

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Так, порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач також зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору або чинного законодавства.

Положеннями ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання житлово-комунальних послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачено законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. З огляду на наведене, суд вважає, що сам по собі факт відсутності договору не звільняє відповідача від виконання зобов'язань по оплаті житлово-комунальних послуг.

Суд критично відноситься до посилань позивачів на ненадання та неналежне надання йому житлово-комунальних послуг позивачем. Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що відповідач є виконавцем робіт з надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку по вул. Центральна ( Леніна), 15, в селі Солоне, Вільнянського району, Запорізької області. Позивачі є співвласниками квартири № 3 у вказаному будинку, до обов'язків відповідача входить утримання як вказаного будинку, так і його прибудинкової території (ст. 322 ЦК України, ст. 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). При цьому позивачами та їх представниками не було представлено до суду жодного доказу з приводу невиконання відповідачем своїх обов'язків та неналежного надання житлово-комунальних послуг.

Суд пришов до висновку щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову, і вважає, що у відповідача є законні підстави для покладання на позивачів обов'язку сплати вартості житлово-комунальних послуг на утримання належного їй нерухомого майна відповідно до діючих тарифів та правил. Суд критично відноситься до позиції позивачів та їх представників щодо того, що оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідний договір сторонами не укладався, у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування позивачам вартості таких житлово-комунальних послуг.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зважаючи, що позивачі отримували та споживали комунальні послуги з вивозу сміття, утримання будинку то слід дійти висновку про те, що між сторонами виникли договірні правовідносини, а відповідно - права та обов'язки у сфері житлово-комунальних послуг в порядку ст. 11 ЦК України. Питання про скасування заборгованості виникло з приводу отримання позивачами субсидії по комунальним платежам.

Представник позивачів, пославшись на сплив позовної давності, просив при розгляді даної справи застосувати норму ст. 257 ЦК України.

Суд вважає таке міркування помилковим, воно по суті суперечить самій позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 10,11, 208, 209, 212 ЦПК України, суд

ВИРІВШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до комунального підприємства « Солоненський сількомунгосп» Вільнянського району Запорізької області про визнання дій КП «Солоненський сількомунгосп» по нарахуванню ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 платні послуги та боргу за сбір сміття та технічне обслуговування будинку незаконними, припинення нарахування платі та боргу за сбір сміття та технічне обслуговування як таке, що порушує права власників квартири як споживачів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Т.Д. Беспалько

18.07.2017