_______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6680/16-ц
Провадження № 2/520/2040/17
УХВАЛА

13.07.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.

розглянувши заяву третьої особи ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Чубаївського СОН, третя особа голова ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Третя особа ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позовних вимог шляхом заборони ОСОБА_3, як представнику Чубаївського СОН, здійснювати дії щодо укладення договорів підключення до каналізації та отримання коштів від осіб, які підключаються до каналізації за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, вул. Єфима Геллера, вул. Толбухіна, вул. Жаботінського, вул. Чубаївської, вул. Петрашевського, Тупіковий пров., Пілотний пров.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року 3674-VІ, за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову, судовий збір сплачується у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати за кожну вимогу.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку з цим суд повинен перевірити, щоби платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами). Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до квитанції № 71699 від 07 липня 2017 року, ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. Проте, при перевірці через програму документообігу загальних судів «Д-3» було виявлено, що судовий збір не було зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником копії ухвали.

Оскільки заява про забезпечення позову подана без додержання вимог чинного законодавства, суд вважає за необхідне залишити заяву без руху.

Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву третьої особи ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Чубаївського СОН, третя особа голова ОСОБА_1, про стягнення заборгованостізалишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Пучкова І. М.