Справа № 361/47/17 Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/2843/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 23 19.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області

у складі: головуючого Голуб С.А.

суддів - Приходька К.П., Сліпченка О.І.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат , пов»язаних із утриманням в навчальному закладі-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат пов»язаних з утриманням у навчальному закладі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 вересня 2008 року між КНВУС, комплектуючим органом УМВС України в м.Києві та ОСОБА_2 укладено договір про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ № Кв-93, згідно з яким ОСОБА_2 навчалась за рахунок коштів Державного бюджету і після закінчення навчання повинна була відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до наказу НАВС від 28.06.2012 року № 377 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію психолога та видано диплом спеціаліста і направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в м.Києві. Наказом УМВС України в м.Києві від 16.01.2015 року № 43 о/с ОСОБА_2 на підставі поданого нею рапорту звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Тому у зв'язку із невиконанням умов договору № Кв-93 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Національної академії внутрішніх справ витрати на навчання у розмірі 33071 грн. та судовий збір.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 05 квітня 2017року позовні вимоги задоволено .

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Апелянт вважає, що рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не повністю дослідженні обставини справи, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не додав до Договору згоду батьків на укладення Договору, яка відповідно до п.7.7. Договору є його невід»ємною частиною. Тобто судом досліджено лише частину договору, що призвело до прийняття неправильного та незаконного рішення по справі.

Також суд безпідставно відмовив у прийнятті зустрічного позову про визнання договору недійсним, а також у витребування доказів. Докази, які просив витребувати відповідач мали спростувати доводи позивача про порушення відповідачем умов договору. Відповідач наголошувала на тому, що вона звільнилась за власним бажанням внаслідок порушення з боку роботодавця встановлених умов праці. Так їй не була забезпечена посада за спеціальністю і вона працювала оперуповноваженим, а не психологом.

Крім того, суд при ухвалені рішення не врахував того, що відповідач відпрацювала фактично після закінчення учбового закладу два з половиною роки, а тому сума, яку просив стягнути позивач мала бути зменшена.

В письмових запереченнях позивач просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до такого висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що між Київським національним університетом внутрішніх справ, головним управлінням МВС України в м.Києві та ОСОБА_3 був укладений договір про підготовку фахівця( а.с. 9).

Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 року № 1709-р « Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів МВС», Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. (а.с.35)

За умовами пунктів 2.3.5 й 2.3.6 вище вказаного договору відповідач зобов'язалася після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років.

У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підстав, передбаченими пунктом 3 цього договору, відповідач зобов`язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно зі затвердженим розрахунком.

Пунктами 3.1 та 3.2 договору передбачені підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку із відрахуванням особи, звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин, відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до наказу МВСУ Національної академії внутрішніх справ від 28.06.2012 року № 377 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію психолога за спеціальністю «Психологія», видано диплом бакалавра ( а.с.11) та направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в м.Києві.

29 серпня 2013 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_4 у зв'язку із чим змінила прізвище на ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-БК (а.с.12).

Наказом УМВС України в м.Києвіі від 26.01.2015 року № 43 о/с ОСОБА_2 на підставі поданого нею рапорту звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

Листом від 10 лютого 2015 року № 14/256 ГУ МВС України у м. Києві повідомило ректора НАВС про звільнення із органів внутрішніх справ ОСОБА_2 для вирішення питання щодо відшкодування фактичних витрат пов'язаних із утриманням курсантів у вищому навчальному закладі.

З довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ від 26 червня 2012 року вбачається, що розмір фактичних витрат пов'язаних із навчанням у навчальному закладі за період навчання з 01 вересня 2008 року по 28 червня 2012 року складає 33 071 грн. 23 коп.

Відповідно до довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_2 у НАВС від 13 травня 2015 року вбачається, що за період навчання з 01 вересня 2008 року по 28 червня 2012 року - 1397 діб, фактичні витрати, пов'язані з навчанням разом становлять 33 071 грн. 23 коп., з яких: грошове забезпечення - 14 367 грн.

73 коп.; продовольче забезпечення - 7 414 грн. 60 коп.; речове забезпечення - 2 061 грн. 22 коп.; оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 9 227 грн. 68 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд дійшов до висновку, що відповідач у порушення вимог вказаних статей на надала суду належних та допустимих доказів того, що її було звільнено із органів внутрішніх справ з поважних причин, а також не спростовано суми фактичних витрат, пов'язаних з утриманням.

З таким висновком апеляційний суд погоджується виходячи з такого

Статтею 18 Закону України «Про міліцію» (який був чинний на період навчання відповідача) визначено, що курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Згідно із пунктом 2 Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01 березня 2007 року (з наступними змінами та доповненнями), відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням чи управлінням МВС та особою; розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі; у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (пункти 3, 4, 6 Порядку).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач, заперечуючи позов посилалась на те, що вона звільнилась з посади за власним бажанням, але з поважних причин, а саме незабезпечення її роботою за спеціальністю, про що було зазначено у рапорті .

Разом із тим, Договором передбачено, що замовник (ГУМВС України в м.Києві) зобов»язувався призначити ОСОБА_3 на посаду визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода ОСОБА_3

Зазначаючи, що вона не була призначена на посаду психолога, а тому умови Договору замовником не були виконані, ОСОБА_2 не вказала, яка посада була визначена їй державною комісією з персонального розподілу фахівців, а також чи надавала вона письмову згоду на зайняття іншої посади.

Як вбачається із послужного списку відповідача навчальний заклад вона закінчила по спеціальності «психологія», але спеціалізація психологічне забезпечення діяльності органів внутрішніх справ та підрозділів міліції. Працювала відповідач оперуповноваженим відділу кримінальної міліції у справах дітей. Відповідач не довела суду того, що займана нею посада не відповідала її освіті, умовам договору та не була визначена державною комісією з персонального розподілу.

Посилання відповідача на те, що суд не задовольнив її клопотання про витребування у позивача доказів, внаслідок чого вона не змогла довести свої заперечення судовою колегією перевірені. Дійсно, позивач зверталась з таким клопотанням, але суд обґрунтовано відмовив у його задоволені, пославшись на ст. 137 ЦПК України і обов»язок сторін надавати докази.

З тих же підстав, а також на підставі ст.. 303 ЦПК України не було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів судовою колегією при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що позивач не надав суду згоду батьків на укладання договору, також не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову. Договір, на підставі якого був пред»явлений позов, є дійсним, а тому умови його укладення знаходяться поза межами цього судового розгляду.

Також судова колегія не може погодитись із доводами апеляційної скарги щодо того, що суд мав врахувати ту обставину, що відповідач відпрацювала після закінчення учбового закладу 2,5 років. Ця обставина не надавала суду права зменшувати розмір витрат, які просили стягнути з відповідача, оскільки відшкодування витрат на підготовку фахівця в частині, пропорційно до відпрацьованого часу, нормами, що регулюють дане питання не передбачене.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростували, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: