Справа № 752/8971/17
Провадження № 2/752/3761/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

06.07.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд, -

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову вказав, що 10 червня 2016 року на об'їздній дорозі м. Одеси М05-01, 18 км + 100 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Власником автомобіля НОМЕР_1, є позивач ОСОБА_1. Власником автомобіля «Volvo FН 12.380», д.н.з. НОМЕР_2, є третя особа ОСОБА_2

Згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 23.11.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні пунктів 13.1., 13.3 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4963105 від 07.09.2015 року, укладеного з ПАТ «ХДІ Страхування», назва якого змінена на позачергових Загальних зборах акціонерів 29.09.2016 року на ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача.

Відповідно до висновку № ЕД-1207-2-334.16 експертного авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 19.07.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, пошкодженого в ДТП, що сталося 10.06.2016 року, складає 50800 грн. 08 коп.

Разом з тим, листом за вих. № 116 від 22.02.2017 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» відмовлено у виплаті позивачу страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності з підставі порушення позивачем норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і проведення відновлення автомобіля до його огляду призначеного страховиком аварійного комісара або експерта, що позбавило можливості страховика визначити розмір заподіяної шкоди.

За таких обставин, не погоджуючись з доводами відповідача, позивач звернувся з позовом до суду в межах страхової суми за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач ПАТ «СК «Євроінс Україна» в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 26).

10 червня 2016 року на об'їздній дорозі м. Одеси М05-01, 18 км + 100 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Внаслідок вказаної події транспортний засіб «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень, нанесено матеріальний збиток.

Відповідно до Висновку № ЕД-1207-2-334.16 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного ТОВ «Судова незалежна експертиза України» 19.07.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 10.06.2016 року складає 50 800,08 грн. (а.с. 10-12)

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23.11.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП (а.с. 28).

Як встановлено з Полісу АЕ/4963105 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.09.2015 року, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власника автомобіля НОМЕР_2, була застрахована ПАТ «ХДІ Страхування», назва якого змінена на позачергових Загальних зборах акціонерів 29.09.2016 року на ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна». Згідно зазначеного Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн., розмір франшизи - 0 грн. (а.с. 29)

Як вбачається з листа ПАТ «СК «Євроінс Україна» вих. № 116 від 22.02.2017 року, 05.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку. Зазначеним листом ПАТ «СК «Євроінс Україна» відмовлено у виплаті позивачу страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності з підставі порушення позивачем норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і проведення відновлення автомобіля до його огляду призначеного страховиком аварійного комісара або експерта, що позбавило можливості страховика визначити розмір заподіяної шкоди (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до п. 37.1.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), крім іншого, є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Водночас, від сторони відповідача жодних заперечень щодо визнання дорожньо-транспортної пригоди, за участі застрахованого транспортного засобу, від 10.06.2016 року страховим випадком не надійшло, факт дорожньо-транспортної пригоди встановлено постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23.11.2016 року у справі № 496/3591/16-п. Також всупереч вимог ст. 60 ЦПК України стороною відповідача не доведено, що відсутність у страховика відомостей про ДТП могло вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування, а несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування.

Як вбачається з аналізу зазначених вище правових норм, у разі виникнення страхового випадку, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише у тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку.

За таких обставин, враховуючи, що страхова суму згідно Полісу АЕ/4963105 становить 50 000 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми невиплаченого страхового відшкодування, в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну, позивачем доведено та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначене відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія «Євроінс Україна» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул.Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, і.п.н. НОМЕР_5, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) у відшкодування матеріальної шкоди 50 000 грн., судовий збір у розмірі 640,00 грн., а всього - 50 640 (п'ятдесят тисяч шістсот сорок) гривень 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя