Справа № 636 / 2238 / 17
2 / 636 / 1440 / 2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому просила суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,2251 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 призначену для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року року в с. Миколаївка (Леб'язька сільська рада)Чугуївського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,2251 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 31.03.2014 року. Проте в зазначеному Свідоцтві було допущено помилку в цільовому призначенні об'єкта нерухомого майна, а саме: крім «землі сільськогосподарського призначення», також зазначено «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

В передбачений законом строк до нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини Позивач не зверталася, оскільки прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини Позивач не подавала.

Після спливу 6 місяців з дня смертіОСОБА_3, для оформлення спадщини, Позивач надала до нотаріальної контори усі необхідні документи, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку допущено помилку, тому рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 24).

Відповідачв судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 19).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,2251 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 31.03.2014 року(а.с. 9).

В Свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 31.03.2014 рокубуло допущено помилку в цільовому призначенні об'єкта нерухомого майна, а саме: крім «землі сільськогосподарського призначення», також зазначено «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку». За життя ОСОБА_3 не звернув уваги на вказану помилку.

13 червня 2017 року Позивачем було отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в якому зазначено наступне: категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12).

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

05 листопада 1986 року між Позивачем, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с. 8). Отже, Позивач є спадкоємицею за законом першої черги спадкування.

В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини Позивач не зверталася, оскільки прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини Позивач не подавала.

Після смерті ОСОБА_3, право на спадкування має також Відповідач, ОСОБА_2, який є рідним сином спадкодавця.

В передбачений законом строк Відповідач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак як було встановлено судом в ході розгляду справи Відповідач не заперечує проти оформлення спадкових прав на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я позивача та не претендує на неї.

Після спливу 6 місяців з дня смертіОСОБА_3, для оформлення спадщини, Позивач звернулася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку допущено помилку, тому рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

На підставі викладеного, керуючись ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7, ст.ст. 16, 328, 1261, 1268, 1296, 1297, 1298Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,2251 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 призначену для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року року в с. Миколаївка (Леб'язька сільська рада)Чугуївського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя -