РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6235/17

Провадження № 2-о/643/489/17

11.07.2017 року м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання,,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року в період часу з 28.02.1983 року по 23.06.1989 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на початку 1980 року вона переїхала в м. Харків де працювала в тому числі й на ПАТ «ФЕД», на території України постійно мешкала зі своїм сином ОСОБА_2, який отримав громадянство України. Після 1992 року заявник декілька раз поверталась до ОСОБА_3 та знову їхала до України. З 2003 року заявник постійно проживає в Україні. 04.04.2007 р. заявник отримала посвідку на постійне проживання в Україні. Встановлення факту постійного проживання на території України йому необхідно для отримання права тимчасового проживання на території України.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримала повністю та просила її задовольнити.

У судовому засіданні представник зацікавленої особи, який діяв на підставі довіреності, заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із посвідки на постійне проживання в Україні вбачається, що ОСОБА_1 народилася 20.10.1940 року у Очамчирському районі, ОСОБА_3. (а.с.6).

З довідки ПАТ «ФЕД» за № 2044/к вбачається, що ОСОБА_1 працювала на ДП ХМЗ «ФЕД» з 28.02.1983 р. по 23.06.1989 р. (а.с. 8)

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений уст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання права тимчасового проживання на території України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,11,60,209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 24 серпня 1991 року в період з 28.02.1983 року по 23.06.1989 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Я.М. Горбунова