АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/483/17 Номер провадження 22-ц/786/2392/17Головуючий у 1-й інстанції Степаненко Ю. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дряниці Ю.В.

Суддів: Кривчун Т.О., Бондаревської С.М.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 серпня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 38285 грн. 50 коп. та судові витрати в сумі 1600 грн., а всього 39885 грн. 50 коп.

З рішенням не погодився відповідач, в апеляційній скарзі, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, та постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви скарги, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі скасувати рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення в звязку з порушенням або неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 25 січня 2012 року між сторонами укладеного кредитний договір без номеру, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 2 000 гривень на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків на рік за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-31).

Кредитний договір складається з анкети - заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки у порядку та строки, визначені договором.

На підтвердження надання кредиту ОСОБА_3 видана банківська картка - кредитна карта «Універсальна».

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобовязань за кредитним договором утворилась заборгованість, розмір якої станом на 28 лютого 2017 року становить 40 385,52 гривень, та складається з: заборгованості за кредитом 3 577,39 гривень; заборгованості по процентах за користування кредитом 31 208,82 гривень, заборгованості за пенею та комісією 3 200 гривень, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) 500 гривень; штрафу (процентної складової) 1 899,31 гривень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, місцевий суд виходив з того, що кредитний договір укладений між сторонами з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підпис на договорі (заяві), є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром та порядком нарахування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони ґрунтуються на повному та всебічному зясуванні обставин справи, та підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зокрема посилається на те, що місцевий суд безпідставно стягнув з нього на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором, стверджуючи, що між ним і банком жодних кредитних договорів укладено не було. При цьому зазначав, що він дійсно підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «Привабанку», проте вважає, що це не свідчить про укладення ним з банком кредитного договору.

Зазначені доводи колегія суддів не бере до уваги, оскільки підписавши заяву позичальника, відповідач користувався кредитним лімітом, то він погодився з встановленими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, визначеними Умовами і правилами надання банківських послуг.

Рішення суду повинно ґрунтуватись на нормах закону та доказах, досліджених при розгляді справи.

Разом з цим, вирішуючи спір по суті, місцевий суд не звернув увагу на те, що пред'являючи позов, банк прохав стягнути з відповідача і штраф і пеню по суті за одні і ті самі порушення грошових зобов'язань.

Так, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, за несвоєчасне погашення заборгованості передбачено нарахування пені, а за порушення строків платежів за будь-якими із грошових зобовязань, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн + 5% від суми заборгованості.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню в частині стягнення штрафу відповідно та правил надання банківських послуг (500 грн. - фіксована частина, 1 899 грн. 31 коп. - процентна складова штрафу) з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 309 ч.1 п.3,4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну ОСОБА_3 задовільнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 серпня 2017 року в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» штрафу відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. - фіксована частина, 1899 грн. 31 коп. - процентна складова, та стягнення судового збору скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» штрафу відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. - фіксована частина, 1899 грн. 31 коп. - процентна складова.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_4

підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1