Справа № 724/329/17
Провадження № 2/724/346/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря: Рижак П.С.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах матері: ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_3, яка діє в інтересах матері: ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя.

В обґрунтування позову посилається на те, що під час спільного проживання з ОСОБА_5, 10.06.2008р. було придбано житловий будинок №27, по вул. Пушкіна, що знаходиться в м. Хотині Чернівецької області. Вказує, що даний будинок було придбано за власні кошти позивача, оскільки останній продав незакінчений будівництвом житловий будинок в м.Хотині по вул. Ткаченка, 29, який належав позивачу на підставі договору дарування від 20.02.1990р. Крім того, позивач стверджує, що в квітні 2009р. при виході на пенсію по віку він отримав одноразову одноразову допомогу з місця роботи ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» в розмірі 15 955,20 грн.

Таким чином, за твердженнями позивача спірний будинок був придбаний цілком за рахунок майна, яке належало йому на праві власності.

Крім того, позивач пояснює, що на протязі сімейного життя з дружиною ОСОБА_5 вели спільне господарство, будували сімейні відносини в будинковолодінні за адресою вул. Пушкіна, 36 а в м. Хотині. За цей час був підведений природній газ до вказаного будинку, змонтоване парове опалення будинку, спальня, встановлені нові бетоні відмостки до будинку, будували свинарник, гараж, було придбано холодильник, пральну машинку та автомобіль ВАЗ 21013. Також зазначає, що подружжя самостійно вело та поповнювало сімейний бюджет, яким керувала та розпоряджалась ОСОБА_5

За таких обставин, позивач вважає, що здійснив вкладення у придбання спільного майна за рахунок майна, яке було одержано ним в дар, а тому при поділі майна необхідно визнати за позивачем право на 1/1 частки спірного будинку.

Позивач ОСОБА_1К та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вважає їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_5, та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнають, оскільки стверджують, що спірний будинок був придбаний за кошти сестри відповідача ОСОБА_6, яка є громадянкою ОСОБА_7, яка хотіла придбати для себе та своєї сімї будинок в рідному місті Хотині. Тому було вирішено придбати будинок за кошти сестри, які остання перераховувала матері та членам родини та зареєструвати даний будинок на маму ОСОБА_5 При цьому звертають увагу суду, що ОСОБА_6 на протязі 2007-2008 років була офіційно працевлаштована в Управлінні технологічного звязку ООО «Газром добича Уренгой» та отримувала високу заробітну плату. Також стверджують, що кошти від продажу будинку в м.Хотині по вул. Ткаченка, 29 позивач витратив на потреби сімї, а також сплату аліментів. Крім того, відповідач пояснює, що вартість спірного будинку значно завищена та вважає, що оціночна вартість даного будинку становить максимум 51000,00 грн.

За таких обставин, відповідач наполягає, що спірний житловий будинок не може бути спільно нажитим майном та не має бути поділений між сторонами, у звязку з тим, що зазначений будинок належить фактично сестрі відповідача.

Враховуючи вищенаведене, просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 25.11.1988р. перебували у шлюбних відносинах, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.11.1988р. (а.с.9).

Зі змісту договору купівлі-продажу від 11.10.2002р. вбачається, що ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_8 купив незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться в м. Хотин по вул. Ткаченка №29 Чернівецької області. В п.2 договору зазначено, що цей будинок належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого державною нотаріальною конторою 20.02.1990р. за №329 (а.с. 6).

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 08.02.2017р. за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/1 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою Чернівецька область, Хотинський район, вул. Пушкіна, будинок 27, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2008р., зареєстрованого приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу ОСОБА_9, реєстр №2238 (а.с.17).

Станом на 21.02.2017р. ймовірна вартість вищезазначеного житлового будинку, яка визначалась порівняльним методичним підходом і на думку оцінювача ОСОБА_10 могла б становити 215 415,00 грн., про що свідчить довідка про вартість майна (а.с.18).

Відповідно до довідки про доходи від 30.01.2017р., виданої ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» ОСОБА_1 в квітні 2009 року отримав дохід у розмірі 15 955,20 грн. (а.с.8).

Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 29 березня 2016 року у справі №724/309/16-ц над ОСОБА_5 встановлено опіку та призначено опікуна ОСОБА_3, оскільки рішенням Хотинського районного суду від 25.12.2015р. ОСОБА_5 визнано недієздатною (а.с.8).

В подальшому рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.02.2017р. у справі № 24/1689/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який було зареєстровано 25 листопада 1988 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Хотинського райвиконкому Чернівецької області за актовим записом № 65 розірвано.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Статтею 68 ЦК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, N 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України).

Судом встановлено, що житловий будинок №27, по вул. Пушкіна, що знаходиться в м. Хотині Чернівецької області було придбано під час спільного проживання подружжя.

Твердження позивача, що спірний будинок було придбано виключно за його власні кошти судом до уваги не приймаються, оскільки з часу продажу належному йому на праві власності будинку (11.10.2002р.) до моменту купівлі вищезазначеного будинку (10.06.2008р.) минуло шість років. Крім того продаж будинку було здійснено за 8228,00 грн. (п.3 договору від 11.10.2002р.), а купівля спірного будинку за 14471,00 грн.(п.3 договору від 10.06.2008р.).

Твердження свідка ОСОБА_11 про те, що він придбав будинок у позивача за 3600 доларів США не підтвердженні жодними доказами та суперечать змісту договору, тому до уваги судом не приймаються.

Крім того, згідно свідчень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 останнім відомо що їх батько разом із ОСОБА_5 придбали спірний будинок, однак їм достеменно не відомо за чиї кошти був придбаний даний будинок.

Також суперечливими є покази свідка ОСОБА_14, оскільки останній стверджував, що йому відомо про те, що ОСОБА_6 здійснювала переказ коштів на придбання будинку, однак на які цілі були витрачені ці кошти йому достеменно не відомо, як і невідомо за чиї кошти був придбаний спірний будинок.

Крім того безпідставними є твердження позивача, що на придбання житлового будинку він витратив кошти отриманні при звільненні з роботи, у звязку з виходом на пенсію, оскільки вказану вихідну допомогу позивач отримав в квітні 2009 року, а будинок був придбаний 10.06.2008р. Будь-яких доказів на підтвердження, що спірний будинок було придбано з відстрочкою платежу в матеріали справи не подано.

Не приймаються до уваги твердження відповідача, що житловий будинок №27, по вул. Пушкіна, що знаходиться в м. Хотині Чернівецької області було придбано виключно за грошові кошти сестри ОСОБА_6, які остання шляхом банківського переводу пятьма траншами перевела на ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 (зміст заяви від 19.05.2017р., а.с.95) з врахуванням наступного.

Зі змісту наявних в матеріалах справи банківських виписок (а.с.115-118) про отримані кошти вбачається, що 10.05.2008р. відправник ОСОБА_17 переказав грошові кошти отримувачу ОСОБА_16 в сумі 5000,00 доларів США; ОСОБА_6 переказала грошові кошти отримувачу ОСОБА_14 в сумі 5000,00 доларів США; ОСОБА_18 переказала грошові кошти отримувачу ОСОБА_5 в сумі 5000,00 доларів США; ОСОБА_19 переказала грошові кошти отримувачу ОСОБА_20 в сумі 5000,00 доларів США; ОСОБА_21 переказав грошові кошти отримувачу ОСОБА_15 в сумі 5000,00 доларів США.

Однак вищенаведені банківські виписки не містять в собі призначення платежу, що позбавляє можливості встановити, що ці кошти були переведені для купівлі будинку ОСОБА_6 Крім того, відправниками грошових коштів виступають різні фізичні особи, а не ОСОБА_6, як стверджує відповідач.

Також наявна в матеріалах справи розписка від 21.05.2008р. (а.с.114) про отримання авансу від ОСОБА_5 в сумі 1000 євро за продаж будинку, не свідчить, що дані кошти є особистими коштами ОСОБА_5

Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства спірний житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя позивачем не надано, тому суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного майна.

Що стосується вартості житлового будинку, що є предметом спору, судом враховується наступне.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» відзначив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, для визначення якої при необхідності призначається експертиза.

З наявної в матеріалах справи довідки про вартість майна від 21.02.2017р. субєкта оціночної діяльності ОСОБА_10 (а.с.18) вбачається, що ймовірна вартість житлового будинку становить 215 415,00 грн.

Відповідачем вказана вартість житлового будинку не спростована, а його твердження щодо дійсної вартості житлового будинку ґрунтуються на припущеннях. Крім того, будь-яких клопотань про призначення експертизи для встановлення дійсної вартості спірного будинку від сторін не надходило.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом, а саме в частині визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку №27, що знаходиться у м. Хотин по вул. Пушкіна.

В решті частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони порівну, у звязку з частковим задоволенням позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах матері: ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 Б, в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку №27, що знаходиться у м. Хотин по вул. Пушкіна.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, яка діє в інтересах матері: ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 Б судовий збір в розмірі 1077,08 грн.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд терміном десять днів з дня його оголошення, а особами, які не були в судовому засіданні в цей же термін і в цьому ж порядку з дня отримання ними копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено 28.07.2017р.

Суддя: ОСОБА_22