Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Мазур Л.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Львівська міська рада, про реальний розподіл будинку встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив здійснити реальний розподіл будинку АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_4, з урахуванням проведеної експертизи (варіант № 1), залишивши у його власності частину будинку, яка становить 53/100, а також встановити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою, з урахуванням того, що сторони є співвласниками будинку у рівних частках по Ѕ кожен (варіант № 1 експертизи).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторонам у справі належить на праві спільної часткової власності по Ѕ частині будинку АДРЕСА_1, який розміщений на земельній ділянці площею 0,1040 га, однак сторони не можуть у добровільному порядку домовитись щодо порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Здійснено реальний розподіл будинку АДРЕСА_1, виділивши у власність ОСОБА_3 53/100 частини будинку, а у власність ОСОБА_4 47/100 частини будинку, та встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, згідно варіанту № 1 визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04 вересня 2014 року. Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року доповнено перший пункт резолютивної частини рішення місцевого суду - «Надати у власність ОСОБА_3 наступні приміщення будинку АДРЕСА_1: 1-1 - веранда тамбур площею 4,9 кв. м; 1-2 - коридор площею 7,0 кв. м; 1-3 - кухня площею 8,7 кв. м; 2-7 - житлова кімната площею 22,3 кв. м. Всього загальної корисної площі 38,0 кв. м, що більше ідеальної частини на 0,1 кв. м , у зв'язку з цим ОСОБА_3 виділити вхідний тамбур літ.1-1 площею 4,9 кв. м.

ОСОБА_3 перенести сходи ганок на протилежну сторону, закласти дверний проріз і влаштувати двері на місці вікна. Пробити дверний проріз з приміщення коридору літ.1-2 в житлову кімнату під літ. 2-7.

ОСОБА_3 демонтувати дверну коробку з дверима між кімнатою літ. 1-4 і коридором літ.1-2 і закласти дверний проріз.

У зв'язку з тим, що позивачем по справі при будівництві житлової добудови, гаражу і підсобного приміщення демонтовано сарай під літ. Б. літню кухню літ. В. і вбиральню літ Д., ці господарські споруди залишити у власності ОСОБА_3, крім самочинно переобладнаної з сараю літ. Б. літньої кухні літ. В., до уваги береться сарай літ Б. (3.35 х 10.2 м.), частина огорожі і замощення.

Надати у власність ОСОБА_4 наступні приміщення будинку АДРЕСА_1: 1-4 - житлова кімната площею 15,7 кв. м (16,0 кв. м з урахуванням площі під пічкою); 1-5 - житлова кімната площею 21,2 кв. м (21,8 кв. м з урахуванням площі під пічкою). Всього загальної корисної площі 37,8 кв. м (16,0 +21,8) кв. м, що менше ідеальної частини на 0,1 кв. м.

Співвласнику ОСОБА_4 залишити у власності: гараж літ. Г., ворота № 2, хвіртка № 3, частина огорожі і замощення.

Частки співвласників по варіанту №1 розподілу житлового будинку і господарських будівель будуть наступними:

Власник Ѕ ідеальної частини ОСОБА_3 буде володіти 53/100 частинами. Власник Ѕ ідеальної частини ОСОБА_4 - 47/100 частин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за зменшення своєї ідеальної частки у сумі 7 492 грн.

З урахуванням розподілу житлового будинку сторонам встановити наступний порядок користування земельною ділянкою:

ОСОБА_3 залишити у користуванні земельну ділянку загальною площею 381,78 кв. м з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою від т. А в м.12.16; 0,7; по житловому будинку: 0,5; 15,9; 10,54; 9,96; 26,35; 10,74 (синій колір таблиці № 2 додатку до висновку);

ОСОБА_4 залишити у користування загальну ділянку загальною площею 381,78 кв. м з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою від т. А в м. 8,33; 31,60; 8,41; 5,85; 14,53; 1,16; 2,32; 15,19; 0,5; по житловому будинку: 0,7; 12,16 (зелений колір таблиці № 2 додатку до висновку).».

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2015 року та додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сторони у справі є співвласниками спірного будинку, їх частки є рівними, тому з врахуванням вимог ст. 364 ЦК України наявні правові підстави для здійснення реального розподілу будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно варіанту № 1, визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий суд всупереч вимогам ст. 152 ЖК УРСР не залучив до участі у справі виконавчий комітет міської ради, до повноважень якого відноситься надання дозволу на переобладнання і перепланування житлового будинку, не врахував, що предметом розгляду виконавчого органу не були вказані питання та не перевірив чи є можливим проведення запропонованих у висновку судової експертизи переобладнань. Крім того, суд зазначив, що вирішення місцевим судом питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою є передчасним, оскільки у визначеному законом порядку у користування земельна ділянка площею 763,56 кв. м сторонам не виділялась.

Однак, з такими висновками суду апеляційної інстанції в повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до вимог статей 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частині будинку АДРЕСА_1, що підтверджуються рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28 січня 2014 року, ухваленим у цивільній справі № 464/3217/13-ц та рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року, ухваленим у цивільній справі № 1319/11122/12.

Відповідно до положень ст. 304 ЦПК України, суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главою І «Апеляційне провадження» розділу V ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 147 ЦПК України незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в судовому рішенні.

У відповідності до висновку від 04 вересня 2014 року судової будівельно-технічної експертизи у справі експертом запропоновано два можливі варіанти поділу будинку АДРЕСА_1 між співвласниками та два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою за даною адресою, із урахуванням того, що кожен із сторін є співвласником Ѕ частини будинку, а також обчислено величину компенсації за відхилення від величин ідеальних часток (а.с. 52-68).

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи у справі нове рішення, вказав про те, що проводячи поділ житлового будинку, суд першої інстанції не врахував, що частина будинку, що пропонується передати у власність відповідачу є неповноцінною, потребує певної перебудови, зокрема окремого входу, однак проведеною експертизою не встановлено можливості проведення таких переобладнань та добудови, також вказане питання не було предметом розгляду виконавчих органів, як це передбачено ст. 152 ЖК УРСР, при цьому, встановлюючи порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою, суд не врахував, що частина спірної земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок, перебуває у комунальній власності м. Львова, однак Львівська міська рада до участі у справі залучена не була.

Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Спірні питання щодо переобладнань чи добудов суд мав би усунути шляхом допиту експерта, який дав висновки, і у разі необхідності роз'яснити сторонам відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України право заявити клопотання про необхідність призначення повторної або додаткової судової будівельно-технічної експертизи, оскільки неусунення таких питань визнається істотним порушенням процесуального закону.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року № 8, додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Враховуючи, що висновок експерта у даній справі є обов'язковим, у порушення положень ст. 10, 150 ЦПК України, апеляційний суд належним чином не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин у справі, в достатньому обсязі не роз'яснив сторонам їх право заявляти клопотання про проведення повторної чи додаткової експертизи.

Разом з тим, апеляційний суд, здійснюючи посилання на положення ст. 152 ЖК України не звернув уваги на те, що на момент ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, вказана стаття діяла у новій редакції, відповідно до якої дозвіл на переобладнання чи перепланування житлового будинку не є необхідним, якщо роботи з переобладнання та перепланування не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, і після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Крім того, у випадку, якщо такий дозвіл є необхідним, суд апеляційної інстанції не позбавлений повноважень щодо зупинення провадження у справі для його отримання.

Також слід вказати, що посилання апеляційного суду на незалучення (без визначення статусу учасника процесу) до участі у справі Львівської міської ради є необґрунтованим, оскільки сторони у справі є належними землекористувачами і залучення третьої особи не є обов'язковим.

За таких обставин, апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом, повно, всебічно й об'єктивно не з'ясував усіх обставин справи, не надав їм належної оцінки, усунувся від розгляду спору та ухвалив рішення, яке неможна визнати в повній мірі законними та обґрунтованими, оскільки залишивши без задоволення заявлені позовні вимоги, суд позбавив позивача права на повторне звернення до суду з даним позовом на вказаних у позові підставах, у зв'язку з чим рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України з передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

Л.М.Мазур

О.В.Умнова

І.М. Фаловська