Справа № 189/1916/16-ц
У Х В А Л А

27.07.2017 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участі секретаря судового засідання Мотовілова М.О., державного виконавця Бабкіної В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області подання державного виконавця Покровського районного відділення державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу,-

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області на новий розгляд надійшло подання Державного виконавця Покровського районного відділення державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу у звязку із скасуванням ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року Апеляційним судом Дніпропетровської області та передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування подання заявник вказав, що на виконанні у Покровському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження ВП № 53064553, з виконанням виконавчого напису № 8629 від 03.10.2016 року вчиненого Приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО, ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу. Кошти необхідно стягнути з боржника в розмірі 100 000,00 грн.

Державний виконавець стверджував, що боржник фактично мешкає в найманому будинку за адресою: 53600, смт. Покровське, вул. Великого Кобзаря, 5, Покровського району Дніпропетровської області. Державним виконавцем Покровського РВ ДВС 07.12.2016 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлено боржникові для виконання та стягувачеві до відома. Також 07.12.2016р. державним виконавцем була винесена постанова про арешт всього майна боржника, копія якої направлена сторонам провадження, та інформацію про арешт внесена до Єдиного Державного реєстру рухомого майна, та до Єдиного державного реєстру речових прав. Рішення боржник не виконав, декларацію про доходи не надав, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснив. Державним виконавцем були направлені запити до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України. Згідно відповіді з УПФУ встановлено, що боржник ОСОБА_2 на обліку в УПФУ не перебуває та доходів не отримує. Згідно відповіді з ДПС встановлено, що боржник ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований та дохід не отримує. В звязку з чим, на думку виконавця, боржник дійсно ухиляється від виконання виконавчого провадження, та приховує свої офіційні доходи. Тому заявник просить, враховуючи суму заборгованості та свідоме ухилення від виконання, тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України.

За ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У судове засідання державний виконавець Покровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 зявилася, подання підтримала і просила задовольнити.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні подання, виходячи з наступного.

Як зазначено в Узагальнені судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року Верховного Суду України: Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК) доповнено ст. 377-1, якою врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Правильне застосування судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з цього питання є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб). Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК та за поданням державного виконавця у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII).

Інструкція з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5 містить окремий розд. XI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну", в якому передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду, що полягає в такому: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні і факт його ухилення від виконання рішення суду.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесене подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, визначеного у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Судом було встановлено, що 03.10.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис № 8654 від 03.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу в розмірі 100 000,00 грн.

Постановою державного виконавця Покровського РВ ДВС від 07.12.2016 року ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження по примусовому виконання рішення суду. Також 07.12.2016р. державним виконавцем була винесена постанова про арешт всього майна боржника.

Представник державної служби також не довів, що боржник ухиляється від виконання виконавчого документу.

В судовому засіданні державний виконавець стверджував, що направляв копії цих постанов на адресу боржника смт. Покровське, вул. Великого Кобзаря, буд. 5.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що вказані документи дійсно направлялися боржнику та /або були ним отримані.

В судовому засіданні представник виконавчої служби надав суду для долучення до матеріалів справи копії наступних документів: постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 01.03.2017 року, акту державного виконавця від 25.02.2017 року, лист до стягувача від 01.03.2017 р. про направлення йому постанови про повернення виконавчого документа стягувачу; заглавного аркушу виконавчого провадження (обкладинки) №1770/5, відкритого за виконавчим написом №8654 від 03.10.2016р. стосовно боржника ОСОБА_2, яке було завершено 01.03.2017 року на підставі 5.37.

Відповідно до копії постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 01.03.2017 року, державним виконавцем було встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі, не проживає, встановити місце проживання боржника не вдалося.

Відповідно до акту державного виконавця від 25.02.2017 року державний виконавець здійснив виїзд за адресою боржника і встановив, що він там дійсно не мешкає.

На підставі даних документів виконавче провадження було завершено 01.03.2017р.

Суд прийшов до висновку, що надані документи спростовують позицію державної виконавчої служби і містять інформацію саме про те, що місцезнаходження боржника не було встановлено, документи ним належним чином отримані не були, а також, оскільки виконавче провадження завершено, а закон не передбачає можливості державного виконавця здійснювати будь-які виконавчі дії у завершеному виконавчому провадженні, суд прийшов до висновку про необґрунтованість подання і необхідності відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Покровського районного відділення державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Чорна