Справа №167/596/17
Провадження №2/167/235/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І.І.,

при секретарі Ісаковій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2017 року надійшла до суду позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 19.05.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої остання отримала кредит у розмірі 15134.56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов угоди позичальник повинна в період з «01» по «25» число кожного місяця надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості. Покликаючись на те, що позичальник не належним чином виконує взяті на себе зобовязання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 27748.02 грн., з яких: 12665.67 грн. заборгованість за кредитом, 783.76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 513.24 грн. заборгованість за пенею, 13785.35 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди та судові витрати в розмірі 1 600 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, до позовної заяви додано клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою.

Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19.05.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої остання отримала кредит у розмірі 15134.56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов угоди позичальник повинна в період з «01» по «25» число кожного місяця надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 549.08 грн. для погашення заборгованості. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.05.2019 року (а.с.6).

Відповідно до п.1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.10 звор.бік).

Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, передбачених Угодою та Умовами і правилами надання банківських послуг більше ніж на 31 день по зобовязаннях термін яких не наступив, то заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення рахується простроченим, а тому позичальник сплачує банку штраф.

Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди - при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої передбачений Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.12.6.2 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується так: пеня = базова процентна ставка по договору / 30 (нараховується за кожен просрочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту (а.с.28 звор.бік).

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов Генеральної угоди в останньої виникла кредитна заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на 27.04.2017 року становить 27748.02 грн., з яких: 12665.67 грн. заборгованість за кредитом, 783.76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 513.24 грн. заборгованість за пенею, 13785.35 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди (а.с.4).

Зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості судом встановлено, що за порушення грошових зобов'язань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штраф (а.с.4), внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності.

Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами Генеральної угоди, а саме пунктом 2.2 Генеральної угоди сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків повернення кредиту.

У той самий час, згідно з пунктом 2.8 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником зобов'язань по сплаті кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідна правова позиція Верховного суду України викладена в постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

А тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та за невиконання умов Генеральної угоди з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 13962.67 грн., з яких: 12665.67 грн. заборгованість за кредитом, 783.76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 513.24 грн. заборгованість за пенею.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 1 600 грн. сплачених судових витрат.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 1048, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 197, 214, 215, 226, 228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 13962 (тринадцять тисяч девятсот шістдесят дві) грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.05.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч