Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків виконаних робіт (надання послуг) за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків виконаних робіт (надання послуг).

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що у липні 2015 року між нею та відповідачами було укладено договір, за умовами якого, останні зобов'язались надати послугу по проведенню утеплення її будинку за адресою: АДРЕСА_1. Протягом червня - липня 2015 року відповідачами були виконані роботи по фасадній теплоізоляції та опорядженню будинку штукатуркою. Однак, до закінчення робіт ОСОБА_4 були виявлені дефекти проведених робіт, порушення будівельних норм. Усунути недоліки та завершити роботу, відповідачі відмовились.

У зв'язку із зазначеним позивач просила суд стягнути з відповідачів на її користь понесену матеріальну шкоду 34 680 грн 14 коп. та, враховуючи те, що діями відповідачів було пошкоджено її майно і позивачем були понесені також душевні страждання викликані клопотами по відновленню та проведенню повторного ремонту будинку, позивач просила стягнути також моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 34 992 грн 93 коп. та моральну шкоду у розмірі 2 тис. грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішеннямапеляційного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року скасовано рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

В частині розподілу судових витрат рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по 174 грн 96 коп. з кожного.

В решті рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено та не заперечувалось сторонами, щоу червні 2015 року між ОСОБА_4 та відповідачами в усній формі було укладено договір підряду, відповідно до умов якого, останні зобов'язалися виконати роботу щодо проведення робіт по утепленню будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 840 ЦК України, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок.

За змістом ст. 847 ЦК України підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника: 1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника; 2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи; 3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або ніші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. (ч. 3 ст. 858 ЦК України).

Відповідно до звіту експерта з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_8 від 07 серпня 2015 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій зовнішніх стін із фасадною теплоізоляцією та опорядженням штукатурками за адресою: будинок АДРЕСА_1 поверхня стін не підготовлена для подальшого монтажу теплоізоляції; не виконано додаткове армування захисного шару; горизонтальні поверхні системи теплоізоляції на виступних частинах фасаду не гідроізольовані; клей нанесено не на плиту утеплювача, а на стіну; щілини заповнені клеючим розчином; склосітку прибито до утеплювача скобами стиплера; вертикальні ребра примикань не захищені перфорованими кутиками; до нижнього краю плит теплоізоляційного шару, закріплених на цоколі будівлі, не прикріплений кутовий перфорований профіль; напусток склосітки менше 100мм; використані дюбелі з пластмасовим сердечником; не вистачає дюбелів у крайовій зоні; не виконана перев'язка плит утеплювача на внутрішніх та зовнішніх кутах будинку.

Згідно висновків зазначеного звіту вбачається, що конструкції фасадної теплоізоляції відноситься до ІІІ категорії (не придатні до нормальної експлуатації). Подальша безпечна експлуатація конструкцій зовнішніх стін із фасадною теплоізоляцією неможлива.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився суд апеляційної інстанції, на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи та перевірки наданих сторонами доказів (ст. 212 ЦПК України), установивши, що відповідачі виконали роботу з недоліками, які не можуть бути усунені, в результаті чого позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 34 992 грн 93 коп., обґрунтовано дійшли висновку про необхідність стягнення указаної суми з відповідачів на користь ОСОБА_4

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів в указаній частині не спростовують та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди, суд апеляційної інстанції виходив з того, що правовідносини, які склалися між сторонами не передбачають можливість стягнення моральної шкоди з відповідачів.

Касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку із чим згідно з положеннями ч. 1 ст. 335 ЦПК України рішення суду апеляційної інстанції в цій частині колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не переглядається.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта