Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/818/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Мохонько В.В.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

19.07.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі - Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2010 року у справі за позовом кредитної спілки «Простір» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

встановила:

У серпні 2009 року кредитна спілка «Простір» /далі - кредитна спілка/ звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 10 жовтня 2008 року між кредитною спілкою «Простір» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 08244, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 60 000 грн., з кінцевим терміном повернення до 10 жовтня 2009 року. В цей же день з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором були укладені договори поруки між кредитною спілкою та ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, за умовами яких ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 взяли на себе зобов'язання солідарно відповідати перед кредитною спілкою по зобов'язанням ОСОБА_3 У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання виникла заборгованість, яка на день звернення до суду з позовом складає 88 021,31 грн., з яких: тіло кредиту - 53 333,36 грн., проценти за користування кредитом - 34 687,95 грн.

Посилаючись на ці обставини, кредитна спілка просила стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму боргу та судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2010 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Простір» заборгованість за кредитним договором в сумі 88 021 грн. 31 коп. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не звернув уваги те, що у договорі поруки встановлено строк його дії, який припиняється одночасно з дією кредитного договору, а саме 10 жовтня 2009 року. Також посилається на те, що боржник ОСОБА_3, за яку він поручався, померла 28.11.2013 року та у зв'язку із зміною боржника у зобов'язанні внаслідок переходу зобов'язання до спадкоємців вважає, що договір поруки є припиненим.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2008 року між кредитною спілкою «Простір» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 08244, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 80 000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 84 % річних, строком на 12 місяців /а.с.6-7/.

Розмір кредитної заборгованості на день звернення до суду з позовом складав 88 021,31 грн., з якої: тіло кредиту - 53 333,36 грн., проценти за користування кредитом - 34 687,95 грн.

З метою забезпечення виконання за кредитним договором, 10 жовтня 2008 року кредитною спілкою укладено договори поруки з ОСОБА_4 (№ 1/244-П), ОСОБА_2 (№ 2/244/1-П), ОСОБА_5 (№ 3/244-П), відповідно до яких поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості /а.с.10,11,12/.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 553 та 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 7.2 Кредитного договору №08244 від 10.10.2008 року, даний договір набирає чинності з дня його укладання та діє до 10.10.2009 року та до повного його виконання.

З огляду на вказане, твердження ОСОБА_2, що кредитний договір припинив свою дію 10.10.2009 року, а, відповідно, припинив свою дію і договір поруки, не відповідає обставинам справи, оскільки для їх припинення необхідне повне виконання зобов'язань за кредитним договором, що не виконано відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 124 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За правилами ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Обставини, зазначені в апеляційній скарзі, яким ОСОБА_2 аргументував підстави для скасування рішення суду першої інстанції, зокрема, смерть відповідача ОСОБА_3, та, відповідно, зміна боржника у зобов'язанні, виникли після ухвалення оскарженого рішення, тому не можуть враховуватись апеляційним судом при його перегляді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для його скасування не вбачає.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: