Справа № 645/4798/16-ц
Провадження № 2/645/371/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 липня 2017 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.,

при секретарі судового засідання Петленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"

про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, співвідповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (далі ПАТ "СК"Вусо"), в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень, просить суд стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_2 суму майнової шкоди у розмірі 659763,65 грн., а також суму моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. з відповідача ОСОБА_2 та суму моральної шкоди з співвідповідача ПАТ "СК"Вусо" у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 19.09.2016 року близько 16:10 год. на переїзді нерегульованого перехрестя вул. Велозаводської та вул. Краснодарської в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_1. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.12.2016 року, яка набрала законної сили, по справі №645/5026/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача був пошкоджений, та йому, як власнику автомобіля, згідно експертного висновку, було завдано матеріальну шкоду в розмірі 759763,65 грн. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 була забезпечена полісом обов'язкового страхування в ПАТ СК "Вусо", співвідповідачем ПАТ "СК"Вусо" за заявою позивача та після отримання всіх необхідних документів було відшкодовано суму страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму майнової шкоди в розмірі 659763,65 грн. Крім того, позивач зазначає, що під час дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала ушкодження здоров'я, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. та зі співвідповідача ПАТ "СК "Вусо" суму моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 14.07.2017 року від представника позивача за довіреністю ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи доказами (вх. № 15276).

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією за місцем реєстрації відповідача та шляхом направлення СМС-повісток.

В матеріалах справи містять письмові заперечення відповідача ОСОБА_2 проти позову, згідно яких відповідач зазначав, що заявлена позивачем до стягнення сума грошових коштів не підтверджена жодними належними доказами та вказував, що розмір збитків має бути розрахований та доведений позивачем належними засобами доказування відповідно до вимог, чинного законодавства. Відповідач вказував, що на момент подання позовної заяви його вина в дорожньо-транспортній пригоді не встановлена. Крім того, відповідач вказував, що його цивільно-правова відповідальність відповідно до вимог законодавства застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Вусо" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0809244 від 22.08.2016 року. Згідно вказаного полісу страхова сума, яка має відшкодовуватись страховиком за шкоду, завдану майну, встановлена у розмірі 100000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що грошові кошти в сумі 100000,00 грн. (страхова сума) мають бути стягненні саме з ПАТ "СК"Вусо"/а.с. 50-51/.

Представник співвідповідача ПАТ СК "Вусо" до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження співвідповідача.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника співвідповідача за довіреністю ОСОБА_4, згідно яких між ПрАТ "СК "Вусо" та ОСОБА_2 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 0809244, за яким страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану страхувальнику шкоду життю, здоров'ю та та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4, державний номерний знак НОМЕР_1. Умовами полісу передбачена страхова сума за шкоду заподіяну майну потерпілого в розмірі 100000,00 грн. та франшиза в розмірі 0,00 грн. В період дії договору сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу та транспортного засобу TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_5, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 29.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ "СК "Вусо" з заявою на виплату страхового відшкодування. Після отримання всіх необхідних документів, дорожньо-транспортна пригода від 29.06.2016 року була визнана ПрАТ "СК"Вусо" страховим випадком та на користь позивача було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4811 від 10.03.2017 року та платіжним дорученням № 4722 від 09.03.2017 року. Враховуючи викладене, представник відповідача вказує, що ПрАТ "СК"Вусо" за вказаною страховою подією виконав свої обов'язки перед позивачем в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, представник відповідача зазначає, що позивачу ОСОБА_1 шкода здоров'ю, яка перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою від 19.09.2016 року, заподіяна не була, матеріали справи не містять доказів понесення витрат на лікування, а тому виплата страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю останній не підлягає /а.с. 124-133/.

Крім того, від представника співвідповідача за довіреністю ОСОБА_4 до матеріалів справи надійшли додаткові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, згідно яких полісом №АК/0809244 визначена страхова сума за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 200000,00 грн. на одного потерпілого. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 обґрунтованість витрат має бути обґрунтована. На підтвердження факту заподіяння шкоди здоров'ю позивач посилається на листок непрацездатності АГЯ № 067141 та висновок ст. інспектора з ОД відділу УПД ГУНП в Харківській області. Проте, листок непрацездатності АГЯ №067141 не містить відомостей про хворобу діагнастовану ОСОБА_1 лікарем, в графі листка непрацездатності "Даігноз первинний" міститься запис "компанія мірмекс" про яку в міжнародній класифікації хвороб відсутні будь-які дані; листок непрацездатності не містить відомостей про перебування отриманої хвороби ОСОБА_1 у причинно-наслідковому зв'язку із настанням ДТП, крім того у вказаному листі непрацездатності вищевказане невідоме захворювання діагностовано у ОСОБА_1 23.09.2016 року, а дорожньо-транспортна пригода сталася 19.09.2016 року; листок непрацездатності не містить відомостей про лікування призначене ОСОБА_1, обов'язок відшкодування якого покладається на страховика. Враховуючи викладене, представник співвідповідача вважає, що наданий листок непрацездатності є неналежним доказом. Щодо висновку ст. інспектора з ОД відділу УПД ГУНП в Харківській області, представник співвідповідача зазначає, що працівник національної поліції не є фахівцем в галузі охорони здоров'я, а тому його висновок також не може бути належним доказом на підтвердження факту заподіяння шкоди в наслідок ДТП. Враховуючи, що матеріали справи не містять жодних медичних документів закладів охорони здоров'я про отримане ОСОБА_1 лікування, представник співвідповідача вважає, що отримання комплексу медичних та лікувальних заходів не обґрунтоване та не доведене. Відповідно до ст. 26-1 ЗУ "Про страхування" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Оскільки ОСОБА_1 шкода здоров'ю, яка перебувала у причинно-наслідковому зв'язку з ДТП від 19.09.2016 року, заподіяна не була, і матеріали справи не містять понесених витрат на таке лікування, а тому виплата страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю останній не підлягає, а тому дорівнює 0 (0,00 грн.Х 5%=0,00 грн.).

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 19.09.2016 року о 16:10 год. в м. Харкові на перехресті вул. Краснодарської та вул. Велозаводської, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_1

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.12.2016 року, яка набрала законної сили, по справі №645/5026/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. /а.с.107-109/.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 12875 по цивільній справі № 645/4798/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди від 30.01.2017 року, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Toyota Rav4", державний номерний знак НОМЕР_5, номер кузова НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 19.09.2016 року складає 759763,65 грн. (сімсот п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот шістдесят три грн. 65 коп.) /а.с. 76-82/.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ "СК "Вусо" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0809244 від 22.08.2016 року, згідно якого страхова сума, яка має відшкодовуватись страховиком за шкоду, завдану майну, встановлена у розмірі 100000,00 грн., франшиза 0,00 грн.

Дорожньо-транспортна пригода від 19.09.2016 року була визнана ПрАТ "СК "Вусо" страховим випадком та на користь позивача було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн.

З урахуванням наведено, суд дійшов висновку, що матеріальна шкода у розмірі 659763,65 грн. (759763,65 грн. сума завданої шкоди згідно висновку експерта - 100000,00 грн. сума матеріальної шкоди відшкодованої страховиком) підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1

Стосовно позовної вимоги про стягнення на користь позивача суми моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. з відповідача ОСОБА_2 та суми моральної шкоди з співвідповідача ПАТ "СК "Вусо" у розмірі 10000,00 грн. суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме: особу, яка її завдала; по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральної шкоди, а саме: винний водій.

Судовим розглядом встановлено, що автомобіль, яким керував позивач було пошкоджено в дорожньо-транспортній пригоді з вини відповідача ОСОБА_2, у зв'язку з чим підстави для стягнення моральної шкоди зі страховика ПАТ "СК"Вусо" відсутні.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що завдана їй моральна шкода полягала у її стражданнях стосовно факту дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження автомобіля та отримані тілесні ушкодження вплинули на психічний стан позивача, а також погіршили стан її здоров'я, у зв'язку з чим вона вимушена звертатись до лікарів.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалості та можливості відновлення.

З урахуванням наведеного, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає необхідним частково задовольнити позовну вимогу позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 в сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК судові витрати складаються із судового збору і витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму витрат, понесених на проведення експертизи у розмірі 4954,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в загальній сумі 6737,96 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2) 659763 (шістсот п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 65 (шістдесят п'ять) коп. майнової шкоди, 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 грн. моральної шкоди, 4954 (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 50 (п'ятдесят) коп. витрат за проведення експертизи, 6737 (шість тисяч сімсот тридцять сім) грн. 96 (дев'яносто шість) коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Федорова О.В.