Номер провадження: 22-ц/785/690/17
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20.07.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсними договорів дарування, про усунення перешкод у користуванні власністю, приведення частини будинку у попередній стан, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

в вересні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеса до відповідачів: ОСОБА_3, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області за захистом своїх прав.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником ? частини домоволодіння АДРЕСА_1: 1/8 частину домоволодіння він отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2001р., 1/8 частину набув за договором купівлі - продажу від 10.08.2004р.

Співвласниками домоволодіння є ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 без відома та згоди інших співвласників, самовільно, без виділу своєї частки в натурі, над своєю частиною домоволодіння надбудувала ще два поверхи на чотири окремі квартири.

Позивач посилався на те, що внаслідок вказаних дій відповідача ОСОБА_3 частина будівлі, якою користується позивач, отримала значні пошкодження. Надбудова двох поверхів призвела до появи щілин та дала руйнування та осадку стін всього будинку, надбудова повністю закриває денне освітлення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1301/14 від 22.07.2014р. позовні вимоги ОСОБА_9 до Інспекції ДАБК в Одеській області про скасування реєстрації декларації №ОД 6 про готовність об'єкта будівництва до експлуатації від 28.05.2012р., які видані на ім'я ОСОБА_3 були задоволені.

При розгляді зазначеної адміністративної справи було встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеса від 14.11.2012р. по справі №1527/10718/12, яке є чинним, зобов'язано ОСОБА_10 привести до попереднього стану самовільно реконструйований будинок.

Незважаючи на існуюче рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2012 року ОСОБА_11 зареєструвала декларацію про готовність об'єкту до експлуатації 28.05.2012р. та отримала свідоцтво про право власності CAE № 797423 від 17.12.2012р. на своє ім'я.

Отримавши незаконне свідоцтво про право власності відповідач ОСОБА_3 подарувала добудовану частину будинку наступним особам:

відповідачу ОСОБА_5 згідно договору дарування №163 від 07.02.2013р. 8/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень N2276126 від 07.02.2013р);

відповідачу ОСОБА_4 згідно договору дарування №204 від 12.02.2013р. 16/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №337109 від 12.02.2013р.);

відповідачу ОСОБА_7 згідно договору дарування №166 від 07.02.2013р. 6/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №277130 від 07.02.2013р).

ОСОБА_7 в подальшому подарувала 6/100 часток відповідачу ОСОБА_6 згідно договору дарування №870 від 14.05.2013р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2230705 від 14.04.2013р.)

Уточнив позовні вимоги до відповідачів: ОСОБА_3, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просив:

визнати недійсним свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 від 17.12.2012р. видане ОСОБА_3:

зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 не перешкоджати позивачу в користуванні власністю у вигляді 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 привести домоволодіння №65 по вул. Слобідська м. Одеси в первинний стан.

визнати недійсним договір дарування за реєстраційним №163 від 07.02.2013р. 8/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №276126 від 07.02.2013р.) укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5;

визнати недійсним договір дарування за реєстраційним №204 від 12.02.2013р. 16/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №337109 від 12.02.2013р.) укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

визнати недійсним договір дарування за реєстраційним №166 від 07.02.2013р. 6/100 часток (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №277130 від 07.02.2103р. укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7;

визнати недійсним договір дарування за реєстраційним №870 від 14.05.2013р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2230705 від 14.04.2013р.) укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6;

стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Судові витрати покласти на відповідачів (а.с. 227-233,т.1).

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідачі, їх представники позовні вимоги не визнали, пояснювали, що відповідачі придбали свої частки нерухомості на підставі договорів дарування через агентства нерухомості, на час посвідчення договорів дарування не існувало жодної заборони щодо відчуження майна, вважають, що є добросовісними набувачами. Відповідач ОСОБА_3 їх не повідомляла про існування будь-якого спору щодо будівлі, пояснювали, що їх житлові приміщення, квартири, не порушують права позивача.

Представники Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради, виконавчого комітету Одеської міської ради в судове засідання не з'явились, повідомлялися.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суду першої інстанції не з'явилися.

Рішенням суду першої інстанції від 20.07.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на 52/100 частини домоволодіння серія НОМЕР_1 від 17.12.2012р. видане на ім'я ОСОБА_3 виконавчим комітетом Одеської міської ради на 52/100 частини об'єкта нерухомого майна, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання не перешкоджати в користуванні власністю у вигляді 1/4 частини домоволодіння залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про приведення домоволодіння в первинний стан залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо:

визнання недійсним договору дарування від 07.02.2013р. - 8/100 часток, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5;

визнання недійсним договору дарування від 12.02.2013р. - 16/100 часток, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

визнання недійсним договору дарування - 6/100 часток, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7

визнання недійсним договору дарування від 14.05.2013р. , який укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн. залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду в частині відмови в позові ОСОБА_2 про приведення домоволодіння в первісний стан, усунення перешкод у користуванні власністю, визнання недійсними договорів дарування, відшкодування моральної шкоди. Постановити нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального і процесуального права. З рішенням суду в частині задоволення позову погоджується.

В апеляційному суді представник позивача апеляційну скаргу підтримала.

В останнє судове засідання позивач, його представник не з'явилися, повідомлені.

Відповідачі, їх представники доводи апеляційної скарги не визнали.

Законність рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності (серія НОМЕР_1 від 17.12.2012р.) видане ОСОБА_3 відповідачі не оскаржують.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, дав оцінку доводам скарги, запереченням відповідачів, їх представників, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

По матеріалам встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником ? частини домоволодіння АДРЕСА_1. 1/8 частина йому належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2001р., 1/8 частина за договором купівлі - продажу від 10.08.2004р. (т.1 а.с. 7-8)

В цілому домоволодіння складається з двох кам'яних житлових будинків, зазначених під літ. „А" та „Б", житлової площі 85,8 кв.м., з надвірними господарчими спорудженнями, зазначеними літ. „B", „Л", вбиральні, літ. „Г" - літня кухня, літ. „Д" сарай з льохом, літ. „З" гараж, літ. „И", „Д" - сараї, №1-6,8,9 огородження, мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 462 кв.м.

Співвласниками домоволодіння на час звернення позивача до суду були вказані ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_3

Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Домоволодіння за вказаною адресою належало сторонам на праві спільної часткової власності.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_10 без відома та згоди інших співвласників, самовільно, без виділу своєї частки в натурі, над частиною домоволодіння надбудувала два поверхи на чотири окремі квартири.

Вказане підтверджується листом прокуратури Суворовського району м. Одеси від 17.04.2013р.

В листі зазначено, що прокуратурою Суворовського району м. Одеса встановлено факт реєстрації 28.05.2012 року інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області декларації про готовність до експлуатації житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, яка містила данні, що не відповідають дійсності.

Факт самочинного будівництва, що здійснювала ОСОБА_3 підтверджується листом прокуратури Одеської області від 17.07.2013р., листами ІДАБК в Одеській області від 10.10.2012р., 25.04.2013р., 16.05.2013р., листом Суворовської районної адміністрації від 16.08.2012р., листом Управління архітектури та містобудування ОМР від 13.07.2012р., від 24.09.2012р. (т.1. а.с. 11-19).

В матеріалах справи є копії звернень з приводу самочинного будівництва, яке здійснювала ОСОБА_3 (т.1, а.с. 20-26).

Ухвалою суду від 13.11.2013р. в межах розгляду вказаного позову за заявою позивача було заборонено відповідачу ОСОБА_3 вести будь-які роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 60).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2012р. по справі №1527/10718/12 зобов'язано ОСОБА_10 привести до попереднього стану самовільно реконструйований будинок.

Вказане рішення набрало чинності, але при цьому, відповідач зареєструвала декларацію про готовність об'єкту до експлуатації 28.05.2012р. № ОД 6.

На підставі декларації виконавчим комітетом Одеської міської ради було видане ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на 52/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 серія НОМЕР_1 від 17.12.2012р. (т.2, а.с. 157).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1301/14 від 22.07.2014р. позовні вимоги ОСОБА_9 до Інспекції ДАБК в Одеській області про скасування реєстрації декларації №ОД 6 про готовність об'єкта будівництва до експлуатації від 28.05.2012р. були задоволені (т. 2 а.с. 234-238)

Враховуючи вказане вище рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року, те, що співвласники не давали згоди на зміну часток, суд першої інстанції задовольнив позов про визнання недійсним свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_3 на 52/100 частини домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (серія НОМЕР_1 від 17.12.2012р.).

На підставі свідоцтва про право власності на 52/100 частини домоволодіння серія НОМЕР_1 від 17.12.2012р. видане ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_3 здійснила відчуження частин домоволодіння відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7

На підставі договору дарування №204 від 12.02.2013р. ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 16/100 часток домоволодіння, договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л., у реєстрі за № 204 (т.2, а.с. 58)

На підставі договору дарування від 07.02.2013р. ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_5 8/100 часток домоволодіння, договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л., у реєстрі за № 204 (т.2, а.с. 163).

На підставі договору дарування №166 від 07.02.2013 р. ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_7 6/100 часток вказаного домоволодіння, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л., у реєстрі за № 166 (т.2, а.с. 58).

Відповідач ОСОБА_7 на підставі договору дарування № 870 від 14.05.2013р. подарувала свою частку, 6/100, ОСОБА_6, договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. у реєстрі за № 870 (т.2, а.с. 57).

Позивач просив визнати недійсними вищевказані договору на підставі ч. 2 ст. 203 ЦК України. У задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що під час нотаріального посвідчення договорів дарування були відсутні будь-які заборони, арешти на здійснення відчуження нерухомого майна відповідачкою ОСОБА_3, а також були чинними правовстановлюючі документи на майно, яким розпорядилася ОСОБА_3

Дав оцінку доказам, що зібрані у справі, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині вимог.

Рішенням суду першої інстанції відмовлено в позові ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, приведення частини будинку у попередній план, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх доводів про порушення прав власника позивач посилався на висновки будівельно-технічного експертного дослідження №175/1/2013, яке було складено 11.11.2013р. ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.В. (т.2 а.с. 239-264).

Аналізуючи вказаний звіт, суд першої інстанції зазначив, що звіт, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» може бути розцінений судом лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці.

У суді першої інстанції неодноразово було запропоновано сторонам подати клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення негативного вплину частини приміщень, які були збудовані ОСОБА_3, на приміщення, якими користується позивач.

Такі клопотання сторонами, їх представниками заявлені не були, в апеляційному суді клопотання про призначення експертизи також не подавалися.

Представник позивача неодноразово доводила в апеляційному суді, що вирішення спору, що виник між сторонами, можливо лише шляхом сплати відповідачами, співвласниками домоволодіння, вартості його частки позивачу ОСОБА_2 На пропозицію щодо сплати частки, відповідачі категорично заперечували, посилаючись на те, що частина будинку, яка перебуває у власності позивача, протягом тривалого часу не ремонтувалася, позивач проживає у іншій місцевості і своєю частиною не користується.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Докази, які надав позивач, не дають суду підстав вважати, що відновлення прав позивача необхідно здійснити шляхом приведення приміщення відповідачів у попередній стан, тобто фактичному знесенню прибудов, тому у позові ОСОБА_2 до вказаних відповідачів щодо приведення домоволодіння АДРЕСА_1 в первинний стан було залишено без задоволення. Враховуючи, що ОСОБА_2 не надав докази щодо своїх моральних страждань, в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. було відмовлено.

Колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, апеляційна скарга не містить правових доводів, які дають підставу для скасування рішення в частині відмови в позові, тому апеляційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду в частині відмови в позові ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування, усунення перешкод у користуванні власністю, приведення частини будинку у попередній план, відшкодування моральної шкоди залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20.07.2016 в частині відмови в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_7

про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов'язання привести домоволодіння у первісний стан; визнання недійсними:

договір дарування №163 від 07.02.2013р. 8/100 часток, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5;

договір дарування №204 від 12.02.2013р. 16/100 часток укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

договір дарування №166 від 07.02.2013р. 6/100 часток, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

договір дарування №870 від 14.05.2013р. 6/100 часток, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6;

стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 100000 грн. залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков