Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1367/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Гонтаренко Т. М.
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

11.07.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участі секретаря: Двоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення збитків та визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк») про стягнення збитків та визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 03 вересня 2007 року уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі Світловодського відділення №40 Кіровоградської філії «ПриватБанк» договір SAMDN «№4528» на отримання грошових коштів для закупівлі овочів в сумі 500 грн. з базовою процентною ставкою 2% в місяць із розрахунку 360 днів. Розмір комісії за кредитне обслуговування 1,5%, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. За кредитним договором із обіцяних банком 500 грн. він отримав тільки 270.00 грн., які згодом повернув відповідачу. Незважаючи на те, що банк отримав ці кошти, йому продовжували нараховувати відсотки за користування кредитом, виходячи з повної суми за договором. Відрахування проводилися з його пенсії, про що він до певного часу був необізнаним. Вдруге позивач звертався до Банку з заявою на надання кредиту для оплати навчання на платних курсах по копирайтингу (написання статей через Інтернет). Начальник відділення Банку ОСОБА_3 надав згоду на виділення йому кредиту в сумі 5000 грн., включивши суму відсотків по кредитній карті «Подія» в сумі 1000.00 грн. За домовленістю відповідач знімав відсотки за користування кредитом з пенсійної картки щомісячно в день отримання ним пенсії. Потім відповідач без його згоди почав відраховувати з пенсії по 50% боргу за кредитним договором,чим поставив позивача в дуже скрутне матеріальне становище, оскільки окрім пенсії у нього інших джерел доходу не було. Вважає,що кредитний договір SAMDN №4528 слід визнати недійсним так як із обумовлених 500 грн. він отримав лише 270 грн., які були повернуті відповідачу. Протиправно Банк нараховував на повну суму кредиту відсотки, та як за виконаний договір включив до суми кредитної картки НОМЕР_1, чим порушив Закон України «Про захист прав споживачів».

В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки за кредитним договором, відшкодувати не отриману (упущену) матеріальну вигоду 10000 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також зобов'язати відповідача виключити його зі списку боржників банку, визнати кредитний договір недійсним та застосувати до його заборгованості перед банком за період з вересня 2007 року по вересень 2016 рік включно строк позовної давності.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення збитків та визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог (а.с.100-103). Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають обставинам справи. Такий висновок суду є вірним, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами у справі, що згідно з договором від 03 вересня 2007 року, який складається із Заяви, Пам'ятки клієнта (довідка про умови кредитування), Умовами та Правилами надання банківських послуг ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про відкриття на його ім'я рахунку і надання платіжної картки (а.с.68-73). Згідно із вказаною заявою 03 вересня 2007 року Банком відкрито рахунок на ім'я позивача та надано платіжну картку НОМЕР_2 з кредитним лімітом 500 грн., з базовою процентною ставкою 2% в місяць із розрахунку 360 днів. Розмір комісії за кредитне обслуговування складає 1,5%. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Подія», ОСОБА_2 03.09.2007 особисто ознайомлений з фінансовими умовами надання вказаної картки та розрахунками суми оплати за використання кредитних коштів (а.с.70).

Пунктом 2.1.13.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з рахунків Клієнта, у разі настання термінів платежів по інших договорах Клієнта, в розмірах, визначених цими договорами, а також списання грошових коштів Клієнта, у межах сум, що підлягають сплаті Банку. Із такими умовами використання кредитних коштів ОСОБА_2 погодився, про що свідчить його підпис у договорі.

Проведення грошових операцій по кредитному ліміту в сумі 500 грн. підтверджується випискою з основної картки (а.с.74).

Як свідчить лист Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні з 08.11.2006 і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та відповідно до постанов державного виконавця з його пенсії проводяться утримування, починаючи з квітня 2008 року (а.с.23).

У судовому засіданні встановлено, що договірне списання коштів з кредитної картки позивача не перевищує 50% пенсії, що підтверджується випискою з картки 485256 за період з 01.01.2007 по 04.06.2014 (а.с.11-16), довідкою УПФУ у м. Світловодськ та Світловодському районі від 25.03.2016 №1692/02-25 (а.с.23-27).

Згідно зі ст.ст. 526, 530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Таким чином, відповідно до умов укладеного договору відбувалось договірне списання коштів з пенсійного рахунку позивача на погашення заборгованості по кредитному договору. Жодних порушень умов договору, які б вказували на порушення прав та інтересів ОСОБА_2 встановлено не було.

Позивач, з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів», вважає умови кредитування несправедливими, такими, що суперечать принципу добросовісності та погіршують становище споживача, тому просить визнати недійсним спірний кредитний договір.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.14 постанови від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (ст.ст.215,1048-1052,1054-1055), ст.ст. 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів».

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Однак, вказані позивачем доводи в силу вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути визнані підставою для визнання кредитного договору недійсним.

Позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження порушення спірним договором його прав чи законних інтересів, а відтак вказана вимога ґрунтується виключно на припущеннях.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачеві у задоволенні вказаної позовної вимоги, належно з'ясувавши всі фактичні обставин справи. Будь-яких порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції встановлено не було.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимоги позивача про стягнення на його користь матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_2 не надано належних доказів щодо наявності такої шкоди. Не надано доказів, які підтверджують факт заподіяння йому матеріальної шкоди та завдання моральних страждань із сторони ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Проте, договором укладеним між сторонами, відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Завдання позивачеві матеріальних збитків з боку відповідача судом не встановлено.

Натомість ПАТ КБ «Приватбанк» надав позивачеві кредитні кошти, передбачені договором. Встановлено, що зобов'язання за договором SAMDN «№4528», укладеним між сторонами, повністю виконані позивачем.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення збитків по кредитному договору та просить застосувати до його боргів строк позовної давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки вимога про стягнення з відповідача збитків, моральної шкоди та вимога про застосування строку позовної давності до його боргів, при тому, що відповідач з вимогами про стягнення боргу з позивача до суду не звертався, є взаємовиключними, тому задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про зобов'язання Банку виключити його - ОСОБА_2 з «чорного списку» боржників банку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки складання таких списків не передбачено ні умовами договору, ні чинним законодавством України.

ПАТ КБ «Приватбанк» у судовому засіданні суду першої інстанції надав заяву про застосування строку позовної давності, зазначивши, що ОСОБА_2 у квітні 2008 року звертався з позовом до відповідача про стягнення збитків за вищезазначеним кредитним договором і ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області позовна заява залишена була без руху (а.с.8). Ухвалою суду від 07.05.2008 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду (а.с.37). Вказана ухвала суду ОСОБА_2 не оскаржувалась.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, зазначає у рішенні про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Оскільки колегія суддів вважає, що позивачем не доведено порушення його прав чи інтересів укладенням спірного кредитного договору, а також завдання позивачеві матеріальних збитків та моральної шкоди у позовних вимогах слід відмовити з підстав їх недоведеності. Тому, строк позовної давності до даних правовідносин не застосовується.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, а тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами та суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313,315, 317,319 ЦПК України колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: Т.М. Авраменко

Л.В. Суровицька