Справа № 658/2091/16-ц
(провадження № 2/658/25/17)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Подіновської Г.В.

за участю секретаря Левицької Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.06.2016 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги ОСОБА_4 мотивовані тим, що її 29.07.2008 року було прийнято на роботу на посаду контролера до ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка. 11.06.2007 року позивачку ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади. При її звільненні відповідачем не було проведено розрахунок по заробітній платі. На вимоги позивача про виплату при звільненні заробітної плати відповідач не реагував.

За вищенаведених обставин позивачка ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка на її користь 36 692, 20 грн., із них: 2 973, 32 грн. - невиплаченої заробітної плати, 33 718, 88 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

ОСОБА_2 мотивувала свої вимоги тим, що 17.12.2007 року вона була прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера до ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка, а 12.10.2015 року її було звільнено з займаної посади, проте розрахунків при її звільненні відповідачем проведено не було. На звернення позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка про виплату заробітної плати при звільненні, вищевказане господарство не реагує.

Просила стягнути з ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка на її користь 25 977, 01 грн., із них: 2 863, 81 грн. - невиплаченої заробітної плати, 23 113, 20 грн.

У судовому засіданні уточнивши позовні вимоги, позивачка ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка на її користь станом на квітень місяць 2017 року 55 295, 20 грн., із них: 2 973, 32 грн. - невиплаченої заробітної плати, 52 322, 40 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути з ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка на її користь станом на квітень місяць 2017 року74 660, 13 грн., із них: 2 863, 81 грн. - невиплаченої заробітної плати, 71 796, 32 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Представник відповідача ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, оскільки на посаду начальника ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка була призначена 15 січня 2016 року та при передачі бухгалтерських документів попередніми працівниками відомостей, щодо невиплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заробітної плати при звільненні не отримувала. В подальшій судові засідання не зявлялась, 03.10.2016 року надала заяву в якій просила в судові засідання її не викликати.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 рішенням № 345 від 03.09.2009 року прийнята на контролера ЖКГ с. Тавричанка Каховського району Херсонської області, що підтверджується записом в трудовій книжці, розпорядженням № 13 від 17.12.2014 року звільнена з посади за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с. 8, 52).

Як вбачається із розрахунку наданого позивачем ОСОБА_1Мзаборгованість ЖКГ с. Тавричанка Каховського району Херсонської області із заробітної плати перед позивачкою ОСОБА_4 складає 2 973, 32 грн. (а.с. 16, 24, 25).

Докази того, що вищевказана заборгованість виплачена позивачу ОСОБА_4 у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, вимога позивача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості із заробітної плати є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_2 розпорядженням № 5 від 18.01.2016 року прийнята на посаду головного бухгалтера ЖКГ с. Тавричанка Каховського району Херсонської області, що підтверджується записом в трудовій книжці, наказом № 8-2 від 12.10.2015 року вона була звільнена з займаної посади за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с.12,13, 54).

Згідно розрахунку наданого позивачем ОСОБА_2 загальна сума заборгованості з заробітної плати становить 2 863, 81 грн. (а.с. 26, 27).

Докази того, що вищевказана заборгованість виплачена позивачу ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, вимога позивача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості із заробітної плати є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Доводи представника відповідача про відсутність заборгованості житлово-комунального господарства с. Таврчинка перед позивачами, спростовується матеріалами справи.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 29.01.2014р. у справі №6-144цс13, яка є обов'язковою для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Як зазначено у абз. 3 п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100.

Згідно розрахунку, наданого позивачкою ОСОБА_1 сума середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день постановлення рішення складає 55 295, 72 грн.

Суд, перевіривши проведений позивачем ОСОБА_4 розрахунок середнього заробітку за час затримки вважає невірним та таким, що не відповідає вимогам законодавства.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне самостійно провести такий розрахунок.

З матеріалів справи вбачається, що період початку затримки розрахунку з позивачем ОСОБА_4 починається з дня її звільнення, тобто 17 грудня 2014 року і по день винесення рішення складає 351 день.

Так, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 47 492, 64 грн., виходячи з наступного: 531 (кількість прострочених днів невиплати заробітної плати) х 89, 44 грн. (середньоденний заробіток), яка підлягає стягненню з відповідача.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 74 660, 13 грн. суд дійшов наступного.

Згідно розрахунку, наданого позивачкою ОСОБА_2 сума середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день постановлення рішення складає 74 660, 13 грн.

З матеріалів справи вбачається, що період початку затримки розрахунку з позивачем ОСОБА_2 починається з дня її звільнення, тобто 12.10.2015 жовтня 2015 року і по день винесення рішення складає 327 днів.

Проведений позивачем ОСОБА_2 розрахунок суми середнього заробітку за весь період затримки розрахунку суд вважає таким, що не відповідає законодавству та провидить власний розрахунок, виходячи з наступного: 327 (кількість прострочених днів невиплати заробітної плати) х 61, 80 грн. (середньоденний заробіток) та становить 20 208, 60 грн. і яка підлягає стягненню з відповідача.

За вищевказаних обставин вимога позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку ґрунтується на положеннях ст. 117 КЗпП України з урахуванням проведеного судом розрахунку підлягають у задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214-215, 224-226, 367 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 господарства с. Тавричанка про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 господарства с. Тавричанкана користь ОСОБА_1невиплачену заробітну плату у розмірі 2 973, 32 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 18.12.2014 року по 17.04.2017 року у розмірі 47 492, 64 грн., а всього 50 465, 96 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 господарства с. Тавричанкана користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату у розмірі 2 863, 81 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 13.10.2015 року по 17.04.2017 року у розмірі 20 208, 60 грн., а всього 23 072,41 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з ОСОБА_3 господарства с. Тавричанкав дохід держави судовий збір у загальній сумі 1774, 86 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення присудженої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Каховський міськрайонний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г. В. Подіновська