Номер провадження: 22-ц/785/7535/17
Номер справи місцевого суду: 1519/2-620/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

03 жовтня 2017 року м. Одеса

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Дрішлюк А.І ., дослідивши апеляційну скаргу представника ПАТ «Вектор Банк» - ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року про задоволення заяви про заміну стягувача в цивільній справі за заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача по цивільній справі № 1519/2-620/11 за позовом ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 березня 2011 року, позов ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості було задоволено. А саме суд першої інстанції вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3» в особі Одеської філії суму боргу за кредитним договором № 014/0034/85/84549/ від 19 жовтня 2007 року в розмірі 556 721, 66 грн, а також стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3» в особі Одеської філії витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 1700 грн та ІТЗ в сумі 120 грн (а.с. 117-119).

10 квітня 2017 року ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулися до суду з заявою, якою просили замінити стягувача ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3» на правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 1519/2-620/11 (а.с. 159).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» було задоволено (а.с. 208).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 29 серпня 2017 року представник ПАТ «Вектор Банк» - ОСОБА_2 засобами поштового звязку направив до суду апеляційну скаргу. Так, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, та за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, посилаючись при цьому на те, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3». Окрім цього апелянт вказує, що питання наявності виконавчого листа та відкритого на підставі нього виконавчого провадження судом першої інстанції не встановлювалось. А тому апелянт просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 213-215).

Окрім цього апелянт подав до суду заяву, якою просив відстрочити апелянту сплату судового збору за подання апеляційної скарги. В обґрунтування вказув, що відповідно до довідки станом на початок робочого дня 01 серпня 2017 року розмір заборгованості ПАТ «Вектор Банк» з виплати заробітної плати працівникам становить 1 113 917,40 грн (що підтверджується довідкою № 1623 від 28 серпня 2017 року). Також апелянт посилався на те, що станом на початок робочого дня 28 серпня 2017 року залишок на накопичувальному рахунку ПАТ «Вектор Банк» становить 734, 90 грн (на підтвердження чого надає довідку від 28 серпня 2017 року № 1093).

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2017 року відмовлено представника ПАТ «Вектор Банк» - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху, апелянту надано строк для усунення недоліків.

Як свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення, копію ухвал апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2017 року про відмову у відстроченні сплати судового збору та про залишення апеляційної скарги без руху ПАТ «Вектор Банк» отримали 25 вересня 2017 року за адресою: вул. Тарасівська, 9, м. Київ, 01033.

29 вересня 2017 року, засобами поштового звязку, представник ПАТ «Вектор Банк» ОСОБА_7 повторно направив до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору. Як зазначає апелянт, Банк не може сплатити судовий збір у звязку з важким фінансовим становищем. Так, в своєму клопотанні апелянт вказує, що відповідно до рішення Правління НБУ від 21.03.2017 року № 163-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Вектор Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.03.2017 року № 1104 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Вектор Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням припинено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Вектор Банк» з 22.03.2017 року до 21.03.2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Вектор Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8 строком на два роки з 22.03.2017 року по 21.03.2019 року. Відповідно до п. 3.2., п. 3.3. глави 3 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2, з метою забезпечення процедури ліквідації Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) ініціює відкриття накопичувального рахунку неплатоспроможного банку у національній та іноземній валюті, а також у банківських металах (за необхідності) в НБУ. Після відкриття накопичувального рахунку за розпорядженням уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку залишок коштів із кореспондентського рахунку банку перераховується на накопичувальний рахунок і вживаються заходи щодо закриття кореспондентського рахунку такого банку та виключення його з учасників системи електронних платежів у порядку, визначеному нормативно-правовим актом НБУ.

Як зазначає апелянт, протягом процедури ліквідації всі витрати банку здійснюються виключно з накопичувального рахунку, на якому здійснюється облік всіх наявних у розпорядженні банку коштів.

Відповідно до довідки від 27.09.2017 року вих. №1753, наданої апелянтом разом з клопотанням, станом на 20.08.2017 залишок коштів на накопичувальному рахунку ПАТ «Вектор Банк» становить 3,44 грн. Крім того, як вказує апелянт, станом на 01.09.2017 року розмір заборгованості ПАТ «Вектор Банк» з виплати заробітної праці працівникам становить 1 136 296,48 грн, що підтверджується довідкою № 1752 від 27.09.2017 року.

Таким чином, як зазначає апелянт, залишок коштів на накопичувальному рахунку ПАТ «Вектор Банк» підтверджує скрутне матеріальне становище Банку, фактичну неспроможність оплатити позачергові витрати на погашення існуючої заборгованості із заробітної плати працівникам та унеможливлює здійснення інших платежів, у тому числі сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. Тому, апелянт вказує, що було наведено обґрунтовані доводи та докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору, що, в свою чергу, є підставою для відстрочення судового збору.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене необхідно звернути увагу на наступне.

Ст. 8 Закону України «Про судовий збір» , ч. 1 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З Постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено апелянтом з 22 березня 2017 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Вектор Банк».

Відповідно до п. 8 ч.2 ст. 4, ч. 4 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом ліквідації банків, здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Частиною 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» оплата витрат, повязаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом.

Відповідно до пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, до таких витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Отже, як вбачається з вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, саме до повноважень Фонду належить затвердження відповідного кошторису витрат, в тому числі включення до цього кошторису витрат на оплату судового збору.

Звертаючись з повторним клопотанням про відстрочення сплати судового збору, апелянт посилається на те, що на даний момент у нього відсутня можливість сплатити судовий збір в звязку з скрутим матеріальним становищем Банку при цьому посилаючись на наявну заборгованість з виплати заробітної плати працівникам Банку, та просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом рішення в справі.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, апелянт посилається на те, що на момент звернення до суду з апеляційною скаргою та на час подання повторної заяви про відстрочення судового збору матеріальне становище апелянта не змінилося, а навпаки погіршилося, що підтверджується наданими апелянтом довідками щодо залишку на накопичувальному рахунку № 1026 станом на 28.08.2017 року (734,90 грн) та 20.09.2017 року (3,44 грн), та довідками щодо простроченої заборгованості заробітної плати станом на 01.08.2017 року (1 113 917,40 грн) та станом на 01.09.2017 року (1 136 296,48 грн). Відповідно будь-якого нового обґрунтування до клопотання апелянта про відстрочення судового збору до розгляду справи по суті не було заявлено.

Таким чином, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

Крім того, слід звернути увагу на те, що як вбачається з суті поданої скарги між ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Вектор Банк» виник спір щодо обсягу правонаступництва ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3», який підлягає вирішенню шляхом подачі позовів про оспорення відповідних договорів про відступлення права вимоги, що буде враховувати фактичну динаміку зобовязальних відносин між сторонами та презумпцію правомірності правочинів встановлену ЦК України. На вказане наголошувалося в ухвалі про відмову в відстроченні судового збору від 08 вересня 2017 року, проте замість прийняття дієвих заходів щодо захисту прав, які апелянт вважає порушеним, ним помилково було обрано оскарження процедурного рішення, яке не впливає на матеріально-правову підставу для переходу права вимоги.

Згідно ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, апелянт у встановлений судом строк не виправив зазначені недоліки апеляційної скарги, зокрема не сплатив судовий збір, суддя визнає апеляційну скаргу неподаною та повертає її апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 294, 295, 297 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ПАТ «Вектор Банк» - ОСОБА_7в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року про задоволення заяви про заміну стягувача.

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Вектор Банк» - ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2017 року про задоволення заяви про заміну стягувача в цивільній справі за заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача по цивільній справі № 1519/2-620/11 за позовом ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3

03.10.2017 року м. Одеса