РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2903/16-ц

24.10.17

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Сороки Д.В.

за участю секретаря Пясковської Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов"язати вчинити певну дію,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов"язати вчинити певну дію.

В обґрунтування позову вказала, що вона разом зі своєю сімєю проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний будинок складається з чотирьох квартир, в одній з яких (за номером 1) проживає ОСОБА_2 На території будинковолодіння розташоване загальне подвіря, на якому розташовані сараї жителів будинку. ОСОБА_2 біля свого сараю поставила загорожу, в якій облаштувала стічну яму. Вказана зливна яма розташована на відстані 7,5 м. від вікон та стіни їхньої квартири. У цю вигрібну яму скидаються фекальні нечистоти з сараю ОСОБА_2 В звязку з цим поширюється різкий неприємний фекальний запах стічних вод та вигрібної ями. Доступ транспорту для вивозу нечистот з вигрібної ями незабезпечений і обмежений. Через це вона разом зі своєю сімєю не може користуватися земельною ділянкою, яка знаходиться у спільному користуванні співвласників будинку. Різкий неприємний запах фекальних позбавляє можливості проживати у квартирі, перебувати на подвірї, вона та лени її сімї відчувають постійний дискомфорт через забруднене повітря. Крім того, огорожа з вигрібною ямою перешкоджає проїзду до її квартири транспорту, оскільки ширина проїзду складає лише 2,80 м. З приводу незаконного розташування на подвірї відповідачем вигрібної ями вона неодноразово зверталася в різні інстанції. Працівники Козятинського управління Головного управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області в ході проведеної перевірки було встановлено, що розташування зливної ями ОСОБА_2 по вул.. Робітнича в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області на відстані 7,5 м. до вікон та стіни квартири, відсутня будь-яка нормативна документація на влаштування зливної ями. На підставі перевірки ОСОБА_2 було запропоновано ліквідувати існуючу зливну яму з облаштуванням нової відповідно до санітарних норм з проходженням процедури її узаконення. Також відповідно до п. 3.30 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» ОСОБА_2 було розяснено про допущення прибудови господарських сараїв (у тому числі худоби і птиці) до садибних і блокованих житлових будинків за проектами, затвердженими у встановленому порядку та запропоновано провести узаконення або перенесення (ліквідацію) існуючого загородження у встановленому порядку. При будівництві загорожі та зливної ями відповідач ОСОБА_3 допустила порушення державних будівельних, санітарно-гігієнічних норм та правил утримання територій населених пунктів. Враховуючи те, що факт будівництва відповідачем вигрібної ями в безпосередній близькості від її квартири, непогодження з нею та іншими сусідами місця її розташування, а також недотримання при будівництві як будівельних так і санітарних норм має місце, а тому її права порушені та просить їх захистити в судовому порядку.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та підтвердили обставини, викладенні в ньому.

Відповідач та представник відповідача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і суду пояснили, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідач вказані вимоги вважає безпідставними, оскільки вона вселилася в квартиру АДРЕСА_1 у 1977 році, що підтверджується домовою книгою. На час її вселення у вказану квартиру вигрібна яма була вже облаштована попереднім квартиронаймачем. На час облаштування вигрібної ями мати позивача ОСОБА_5 вже 15 років проживали у своїй квартирі і розповідала їй, що облаштування ями було погоджено з її попереднім хазяїном. Таким чином, вона цю яму не будувала. Вигрібна яма виконана з водотривкого матеріалу (змурована з каміння), наземна частина накрита щільно прилягаючого залізобетонною плиткою, і ще зверху присипана відсівом, має отвір для відкачування відходів (металеву трубу). В цю яму стікають рідкі відходи лише з домашньої каналізації. В квартирі вона проживає одна, тому їх небагато. В сараї вона не тримає ніякої худоби, лише декілька курей, тому ніякого неприємного фекального запаху стічних вод з вигрібної ями не чути. Вона постійно слідкує за наповненням ями і своєчасно забезпечує відкачку нечистот з неї. Як вказано у відповіді селищного голови житловий будинок № 17 по вул.. Робітнича в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області був переданий селищній раді фондом державного майна України у 2004 році, стічна яма біла квартири ОСОБА_2 була вже об лаштована. Таким чином, їх будинок перебуває на балансі селищної ради. Крім того, земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок № 17 по вул.. Робітнича в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області не приватизована, у власності жителів будинку не перебуває. Вона вважає, що вимоги позивача обумовлені лише неприязними стосунками між ними. Інші сусіди не мають до неї претензій. Позивачем не наведено жодних доказів того, яким саме чином вона перешкоджає їй у користуванні та розпорядженні своїм майном. Позивачем не наведено доказів, що саме вона являється власником чи користувачем спірної земельної ділянки і чим порушуються її права.

Заслухавши сторони, свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири № 2, що в будинку № 17 по вул. Робітнича в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, який є багатоквартирним і складається з чотирьох квартир, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Вінницької області 27.11.2008 року, за реєстром № 1-1577, зареєстрованого Козятинським районним структуриним підрозділом КП ВООБТІ 25.12.2008 та свідоцтва про право власності на житло, виданого Козятинською районною радою 31.03.1999, зареєстрованого в Вінницькому ООБТІ 23.04.1999 за № 221 (а.с. 39,40).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло , виданого Козятинською міською радою 02.01.2001 року та зареєстрованого у Вінницькому ООБТІ 18.05.2001 , відповідач є власником частини квартири № 1 , розташованої по вул. Робітничій,17 в смт Бродецьке (а.с.37).

Земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний багатоквартирний житловий будинок, не приватизована, у власності жителів будинку не перебуває (а.с. 36). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка селищний голова ОСОБА_6 також підтвердив , що земельна ділянка на якій розташований багатоквартирний будинок № 17 по вулиці Робітнича в смт. Бродецьке не приватизована, у власності жителів будинку не перебуває.

Козятинським міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області в ході проведеної перевірки було встановлено, що зливна яма від квартири ОСОБА_2 розташована по вул. Робітничій,7 в смт. Бродецьке , знаходиться на відстані 7,5 м до вікон та стіни квартири позивача, відсутня будь-яка нормативна документація на влаштування зливної ями (а.с.12).

Свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству з позивачем та відповідачем. Оскільки у них відсутня центральна каналізація, то біля кожної квартири власники облаштовували свої вигрібні ями. Яма влаштована декілька років тому, а тому на її застройку вони згоди нікому не надавали .

Пунктом 22 Постанови ПленумуВССУ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України про правовий режим самочинного будівництва визначено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, не додержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Як вбачається із відповіді в.о. начальника Козятинського міськрайонного управління головного управління Держсанепідслужи у Вінницькій області, ОСОБА_2 не дотримано мінімальні санітарні норми, що є порушенням вимог ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Відповідно до ст. 319 ЦК України при здійсненні своїх прав та виконанні обов?язків власник зобов?язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати своє право власності на шкоду правам та свободам громадян.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Нормами п."г" ч.1 ст.91 ЗК України на власників та землекористувачів земельних ділянок покладено обов'язок не порушувати права власників суміжних земельних ділянок.

Згідно ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Стаття 375 ЦК України надає право власникові земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Вигрібна яма (вигріб) це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства (Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць, затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України № 145 від 17.03.2011 року).

Статтею 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 року передбачено, що органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

Відповідно до вимог п. 2.21. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). Правила п.2.22. передбачають, що вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

Відповідно до п.п.2.21 п.2 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України № 145 від 17.03.2011 року, рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об'єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення.

Згідно п.п.2.22 п.2 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки.

В п.п.3.26 п.З Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92» зазначено, що відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Господарські будівлі й гаражі допускається об'єднувати на суміжних ділянках. Садибна забудова площею ділянок менше 600 м2 повинна забезпечуватися централізованим водопроводом, а малоповерхова забудова площею приквартирних ділянок менше 300 м2 - водопрозодом і каналізацією.

П.п.З.31 п.З Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92» передбачено, що дворову вбиральню і компостосховище рекомендується розміщувати безпосередньо біля сараю для худоби на відстані не менше 15 м від житлових будинків і 20 м від джерела водопостачання (колодязя), обов'язково враховуючи напрямок ухилу ділянки.

Наявність вигрібної ями, яка побудована відповідачем ОСОБА_2 на відстані 7,5 від квартири позивача, не відповідає як вимогам п.п.3.26 та п.п.З.31 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92», так і п.п.2.21, 2.22 п.2 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України № 145 від 17.03.2011 .

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України багатоквартирними є житлові будинки, в яких розташовано три чи більше квартири.

Ст. 42 Земельного кодексу України передбачено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Пункт дев?ятий ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказує на те, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд не бере до уваги твердження відповідачів про те, що позивачкою пропущено строки позовної давності, оскільки позивачкою пред?явлено позов про зобов?язання відповідачів вчинити певні дії з метою усунення перешкод у здійсненні нею права володіння та користування своєю власністю, і як на підставу своїх вимог, вона посилається ст. 391 ЦК України.

Відповідно до п.36 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, роз?яснено, що за змістом ст. 391ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця проусунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїммайном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі.

Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються ст.ст. 386 ч. 2, 391 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 286 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 213 - 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовільнити .

Усунути перешкоди у користуванні власністю та зобов'язати ОСОБА_2 перенести зливну яму , яка розташована на території домоволодіння за адресою : смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, вул. Робітнича , 17, на відстань не менше 20 метрів від житлового будинку у відповідності до ДБН 360-92** " Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень" та вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць від 17.03.2011№ 145.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна ) грн. 20 коп.

Повний текст рішення буде виготовлено 30.10.2017.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання сторонами повного тексту рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Секретар

Дата документ документу 24.10.17