Справа № 375/1310/17
Провадження № 2/375/600/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей та сімї Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області

про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду із позовом, позивач посилається на те, що він перебував з 13.11.2010 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який 07.08.2017 розірваний за рішенням суду і від якого вони з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що з квітня 2016 вони з відповідачем проживають окремо. Їх малолітній син проживає з відповідачем. На разі, відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Він намагався урегулювати це питання з відповідачем мирним шляхом, але результатів це не дало і що змусило його звернутися до служби у справах дітей та сімї Рокитнянської РДА на засіданні якої за їх з відповідачем участі було прийнято рішення про визначення днів його побачення з малолітнім сином, а саме: з 10:00 до 16:00 години у неділю щотижня та 2 рази на тиждень з 18:00 до 19:00 години у літній період часу і з 16:00 до 19:00 години у зимовий період часу за попередньою домовленістю обох батьків.

Проте відповідач таке рішення комісії проігнорувала та продовжує перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною.

Просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та у спілкуванні з сином, а також визначити способи його участі у вихованні сина та спілкування з останнім шляхом: щотижневого побачення у неділю з 10.00 до 16.00 години та щотижневого побачення у середу з 18.00 до 19.00 години.

У судовому засіданні позивач позов підтримав за викладених у ньому обставин і підстав та просив задовольнити. Також суду пояснив, що він не розуміє поведінки відповідача, яка налаштовує сина проти нього та перешкоджає йому у спілкуванні із сином. Повідомив, що відповідач говорила йому, що зробить все, щоб син його ненавидів.

Відповідач позов не визнала та суду пояснила, що вона буде перечити спілкуванню позивача із сином, оскільки останній не має постійного місця проживання, а в будинку, де він проживає антисанітарні умови і там відсутні належні умови для перебування їх сина. Пояснення позивача вважає неправдивими.

Просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи позов підтримала у судовому засіданні та суду пояснила, що питання щодо перешкоджання відповідача побаченню позивача зі своїм малолітнім сином було предметом розгляду комісії у справах дітей та сімї Рокитнянської РДА. На засіданні комісії були присутні сторони спору і саме за їх участі було досягнуто згоди у визначенні способу та порядку побачення позивача із сином. Проте, як вбачається, відповідач таке рішення комісії ігнорує. Вважає, що за місцем проживання позивача є всі належні умови для побачення із сином і що жодним чином не порушить прав малолітнього.

Просила позов задовольнити.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З квітня 2016 сторони стали проживати окремо, а їх малолітній син став проживати з матірю. Починаючи з вказаного періоду часу, відповідач перешкоджає позивачу спілкуватися із сином та приймати участь у його вихованні і що стало бути предметом обговорення на засіданні комісії у справах дітей та сімї Рокитнянської РДА. Відповідно до розпорядження Рокитнянської РДА Київської області від 06.07.2017 № 174 «Про встановлення днів та годин побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2» було визначено дні та години побачення позивача із сином, а саме з 10:00 до 16:00 години у неділю щотижня та 2 рази на тиждень з 18:00 до 19:00 години у літній період часу і з 16:00 до 19:00 години у зимовий період часу за попередньою домовленістю обох батьків.

Проте, погоджуючись із визначеним порядком та способом побачення позивача із сином на час прийняття такого рішення комісією, відповідач у подальшому стала ігнорувати висновки комісії та продовжувати перешкоджати позивачу у спілкуванні із сином та участі у його вихованні і що вона особисто підтвердила у судовому засіданні, посилаючись на відсутність належних для цього умов по місцю проживання позивача.

Викладене підтверджується показами в судовому засіданні позивача, відповідача, представника третьої особи та дослідженими у судовому засіданні отриманими у справі письмовими доказами, якими є:

●Свідоцтво про народження малолітнього сина сторін спору ОСОБА_3, V-МЮ № 592081, видане 10.11.2010 Ізмайлівським відділом РАЦС управління РАЦС Москви (а.с. 6);

●Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 07.08.2017 у цивільній справі № 375/588/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 7);

●Розпорядження Рокитнянської РДА Київської області від 06.07.2017 № 174 «Про встановлення днів та годин побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с. 8);

●Характеристика на позивача з місця проживання (а.с. 9);

●Довідка з місця проживання позивача, видана Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області 23.06.2017 за № 1045 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та мають регулюватися положеннями глави 13 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Згідно до ст. 150 СК України, «батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя».

З огляду на зазначені вимоги діючого сімейного законодавства України позивач має цілковите право на спілкування зі своїм малолітнім сином та участь у його вихованні.

На разі, як вбачається із встановлених обставин спору, позивач намагається виконувати свої батьківські обовязки, тоді як відповідач своєю поведінкою перешкоджає позивачу у здійсненні своїх законних прав щодо їх малолітньої дитини, чим порушує вимоги ст.157 СК України в тім, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, а тому звернення позивача до суду із позовом відповідає вимогам статті 159 вказаного Кодексу в тім, що якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, що проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Доказів того, що спілкування позивача з дитиною перешкоджає нормальному розвиткові дитини та що це може негативно впливати на її здоровя та виховання на разі побачення позивача з дитиною, як стверджувала у судовому засіданні відповідач, не здобуто, а посилання з цього приводу відповідача на негативні наслідки для дитини на разі побачення позивача з дитиною за місцем свого проживання на переконання суду на увагу не заслуговують та спростовуються даними характеристики на імя позивача з місця проживання (а.с. 9), актом обстеження умов проживання останнього від 20.09.2017.

Частиною другою ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», «батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини».

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, «регулювання сімейних відносин мас здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї».

За викладеного, з огляду на системний аналіз ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Доводи позивача щодо необхідності його побачення з дитиною у визначений ним спосіб та порядку, суд вважає обґрунтованими

З огляду на викладене, враховуючи інтереси дитини, її вік, стан здоров'я, психологічний стан, беручи до уваги, що батьки дитини є працездатними і матимуть певний графік роботи та режим останньої, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає, що спілкування позивача з дитиною не повинно бути перешкодою в установленому життєвому ритмі дитини та змушувати її до додаткових зусиль у виконанні рішення суду, а тому приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом встановлення побачень позивача зі своїм сином за місцем свого проживання без присутності матері кожної неділі з 10:00 години до 16:00 години та кожної середи з 18:00 години до 19:00 години.

Суд вважає, що встановлення такого перебігу побачення позивача з дитиною буде справедливим та сприятиме як інтересам батька, так і дитини.

Позов таким чином підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини, ст.ст. 19, 141, 150, 151, 153, 157, 158, 159 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 надавати ОСОБА_1 можливість приймати участь у вихованні та спілкуванні з сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні з сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним 18-ти річного віку шляхом побачень за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері кожної неділі з 10:00 години до 16:00 години та кожної середи з 18:00 години до 19:00 години.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору 640.00 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне обґрунтування рішення виготовлено 12.10.2017.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набуло законної сили «____»_________________________20____