Справа № 162/1001/16-ц Провадження № 22-ц/773/1146/17 Головуючий у 1 інстанції: Гладіч Н.І.
Категорія: 30 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А. ,

суддів - Здрилюк О.І., Стрільчука В.А.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" до ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" на рішення Любешівського районного суду Волинської області від 19 червня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

28 жовтня 2016 року позивач Приватне акціонерне товариство ( далі ПрАТ) «Страхова компанія «Талісман Страхування» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, у порядку регресу.

Покликалось на те, що 08.04.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Рітейл Страхування», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» та ОСОБА_5 було укладено Договір добровільного страхування транспортних ризиків № 873.01.14. У відповідності до умов вказаного договору ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» взяло на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1, сплатити страхове відшкодування страхувальнику ОСОБА_5. 18 вересня 2014 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3. Внаслідок ДТП вказаним транспортним засобам були завдані механічні пошкодження. Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області ДТП сталась внаслідок вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З огляду на викладене ОСОБА_5 звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Сітроен» реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 183 538.63 грн. Виплата страхового відшкодування ОСОБА_5 здійснювалась частинами (згідно Договору № 2 про розстрочку виконання виплати по страховому відшкодуванню), які в сукупності складають 124 200грн. Під час дослідження страхового випадку ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» стало відомо, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як водія автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_3, була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом № АС/4901837. ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» звернулось до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, у відповідь ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату у межах ліміту відповідальності страховика в 50000 грн. З огляду на вказане вважає, що заборгованість ОСОБА_3 ПрАТ«Страхова компанія «Талісман Страхування» становить 74 200 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену суму страхового відшкодування у порядку регресу.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 19 червня 2017 року в задоволені позову ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» в даній справі відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» подало апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції - до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Підставою відмови у позові суд першої інстанції зазначив не доведення позивачем обставин на які він посилався як на підставу своїх вимог. Судом зазначено про те, що ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» не надало суду належних та допустимих доказів вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1 після ДТП , яка мала місце 18.09.2014 року, за участю водія ОСОБА_3 як підстави для проведення страхового відшкодування ОСОБА_5 .

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Частиною ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що 08.04.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Рітейл Страхування», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» та ОСОБА_5 було укладено Договір добровільного страхування транспортних ризиків № 873.01.14. У відповідності до умов вказаного договору, ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» взяло на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1, сплатити страхове відшкодування ОСОБА_5.

18.09.2014 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), за участю автомобіля «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3. Внаслідок ДТП вказаним транспортним засобам були завдані механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2014 року по справі № 359/10398/14-п, визнано винним ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на це ОСОБА_5 15.10.2014 року звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Виплата страхового відшкодування ОСОБА_5 здійснювалась частинами, згідно Договору № 2 про розстрочку виконання виплати по страховому відшкодуванню, та в сукупності склала 124 200.00 грн. Оригінали квитанцій містяться в матеріалах страхової справи, що досліджена судом.

Оскільки відповідно до п. 30.1 п. 30.2 ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб ОСОБА_5 «Сітроен» визнаний фізично знищеним, а тому останній здійснилась виплата різниці між ринковою вартістю автомобіля на момент ДТП та вартістю залишків, що визначалася на підставі онлайн-аукціону ( зобов'язуюча пропозиція). Відповідно в результаті експертного розрахунку було встановлено, що різницю між ринковою вартістю та зобов'язуючою пропозицією склала 124200гривень.

Судом встановлено, що підставою для виплати страхового відшкодування ОСОБА_5 був Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу № 60/03.08.14 від 29 серпня 2014 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 183 538.63 грн.

Даний звіт жодною із сторін не заперечувався та не спростовувався.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як водія автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_3, була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом № АС/4901837.

ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» звернулось до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

В свою чергу ПрАТ «СК «Провідна» в порядку регресу здійснила виплату страхового відшкодування Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Талісман Страхування», у відповідності до ліміту відповідальності страховика, в розмірі 50 000.00 грн.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки такі зроблені з порушенням норм процесуального права та при неповному з'ясуванні усіх обставин справи.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. ( ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Однак положення даної норми судом першої інстанції не були виконані у повній мірі.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції послався на те, що звіт про визначення вартості відновлювального ремонту складений 29 серпня 2014 року, а ДТП відбулось 18.09.2014 року, відтак даний доказ на думку суду не можна вважати належним та допустими.

За змістом ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з листа експерта -оцінювача ОСОБА_7 при виготовлені Звіту стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 вересня 2014 року за участю автомобіля «Сітроен» д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Мерседес» д.р.н. НОМЕР_3 експерт допустив помилку у даті складання експертної оцінки пошкодженого засобу. Даний лист скріплений підписом експерта та круглою печаткою

Апеляційним судом Волинської області на виконання приписів ч. 4 ст. 10 ЦПК України були скеровані відповідні запит до Страхової компанії та експерта щодо суперечностей в даті складення звіту вартості відновлювального ремонту автомобіля «Сітроен» д.р.н. НОМЕР_1.

Відповідно до інформації, що надана позивачем у вигляді додаткових письмових пояснень та витягів із FTP- програми SKUD, по страховій події (ID 30225), яка мала місце 18 вересня 2014 року була замовлена експертиза 23 вересня 2014 року, яка виконана 29 вересня 2014 року підрядником ТОВ «Універсал Асістас-Україна». Проведення експертизи було розподілено на експерта оцінювача ОСОБА_7 Також в графі «Вид роботи» зазначено, що експертизі присвоєно №60/29.09.2014 р.

Заперечуючи даний звіт, як належний доказ вартості відновлювального ремонту, представник відповідача вказував про те, що не відповідними дійсним обставинам справи є лише дата складення та номер звіту.

Такі його твердження спростовані листом експерта ОСОБА_7, витягом з програмного забезпечення, щодо дати замовлення експертизи, датою її виготовлення та власне самими матеріалами даного звіту.

З досліджених в судовому засіданні оригіналів звіту, що проведений експертом ОСОБА_7, вбачається, що акт огляду колісного транспортного засобу, який є додатком № 1 складений 26.09.2014 року, калькуляція ремонту після ТТП №60/03 автомобіля «Сітроен» д.р.н. НОМЕР_1 на 16 аркушах (кожен аркуш зокрема) датовані 26.09.2014 року, до даного звіту долучені фотографічні матеріали автомобіля «Сітроен» д.р.н. НОМЕР_1 з зафіксованими ушкодженнями. У звіті та відповідних додатках до нього детально описані ушкодження, які були отримані автомобілем «Сітроен» в результаті ДТП 18.09.2014 року , необхідні ремонтні роботи та їх вартість, найменування та вартість запчастин, що підлягали ремонту та заміні.

Не визнаючи даний звіт та вказуючи, що такий відноситься до ДТП за участю автомобіля «Сітроен», яка мала місця 25.04.2014 року представник відповідача не міг ствердно вказати, які ушкодження, що зазначенні у даному звіті, не відповідають реальним ушкодженням, що отримані 18.09.2014 року.

Доказів, які саме ушкодження були отриманні автомобілем «Сітроен» в результаті ДТП 25.04.2014 року відповідач не надав.

Клопотань про додатковий огляд автомобіля «Сітроен» або ж призначення відповідних експертиз з метою встановлення вартості відновлювального ремонту даного транспортного засобу після ДТП, що мала місце 18.09.2014 року відповідач на протязі тривалого періоду часу на заявляв, достовірно знаючи , що автомобіль, який належить ОСОБА_5 було пошкоджено в наслідок порушення ним Правил дорожнього руху за які він визнаний винним.

В суді апеляційної інстанції з пояснень представника відповідача встановлено, що по спливу значного проміжку часу після ДТП, що мала місце 18.09.2014 року автомобіль«Сітроен» д.р.н. НОМЕР_1 у ОСОБА_5 відсутній, що унеможливлює проведення експертизи за участю даного транспортного засобу щодо тих ушкоджень, які були заподіяні в результаті даного ДТП.

В матеріалах справи відсутні інші докази, які б спростовували розмір відновлювального ремонту, що визначений ТОВ «Універсал Асістанс-України» у звіті від 26.09.2014 року.

За ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічні положення містить ст.993 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже оскільки 50000, 00 тисяч виплатила ПрАТ СК «Провідна» в межах ліміту, то колегія суддів приходить до висновку що з відповідача слід стягнути 74200, 00 гривень на відшкодування шкоди в порядку регресу.

Враховуючи наведене, оскільки судом першої інстанції в порушення зазначених норм матеріального ухвалено рішення, яким в задоволені позову ПрАТ «Страхова компанія «Талісман Страхування» в даній справі відмовлено, то колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2893,80 гривень( 1378,00 грн. - сплачений судовий збір за подання позовної заяви та 1515,80 грн.( 110% від 1378,00 гривень судовий збір за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" задовольнити.

Рішення Любешівського районного суду Волинської області від 19 червня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" до ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 74200,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" 2893,80 гривень судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді