Справа № 755/8991/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

Як зазначено частині першій та другій ст.26 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їх представники.

Зміст заяви, яка подається в порядку окремого провадження, визначений ст.258 Цивільного процесуального кодексу України та має містити: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Як роз'яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Родинні відносини можуть підтверджуватися будь - якими документами, які містять необхідні відомості.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.).

Виходячи зі змісту поданої до суду заяви, метою встановлення юридичного факту для заявника ОСОБА_1 необхідно для прийняття спадщини щодо майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що зумовлює залучення до участі у справі у якості заінтересованої особи орган нотаріату (державну нотаріальну контору та/або приватного нотаріуса), де заведена спадкова справа, та необхідно надати докази про наявність заведеної спадкової справи відносно майна спадкодавця, чиє майно безпосередньо має намір успадкувати позивач; заяву про прийняття спадщини потенційними спадкоємцями, в тому числі Витяг із Спадкового реєстру, як це передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, та постанову нотаріуса про відмову у прийнятті заяви спадкоємця про намір прийняти спадщину із зазначенням причин відмови у вчинення нотаріальної дії.

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 подана без дотримання вимог ст. 258 Цивільного процесуального кодексу України , що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі, тому є підстави залишити заяву без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків, як це передбачено ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху, про що повідомити заявника та надати строк для усунення недоліків до 29 червня 2017 року, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання заявником ухвали суду.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я