Ухвала

іменем україни

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в особі

ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою фізичної

особи-підприємцяОСОБА_3 в особі

ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_4 на рішення Середино-Будського районного суду Сумської області

від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області

від 19 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3, в особі ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_4, звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 лютого 2009 року між ОСОБА_6, який діяв від його імені, та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «Тойота Прадо», 2006 року випуску. Рішенням господарського суду Черкаської області від 30 листопада 2011 року зазначений договір купівлі-продажу транспортного засобу визнано недійсним. Посилаючись на те, що на теперішній час власником спірного автомобіля є ОСОБА_5, який незаконно ним володіє, позивач просив суд витребувати зазначений автомобіль із чужого незаконного володіння на його користь.

Рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 20 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 03 липня 2014 року скасовано рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 20 травня 2014 року та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Витребувано у ОСОБА_5 автомобіль марки «Тойота Прадо», 2006 року випуску, та повернуто вказаний автомобіль позивачу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року рішення апеляційного суду Сумської області від 03 липня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 10 липня 2015 року, рішення суду першої інстанції змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року рішення апеляційного суду Сумської області від 10 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 19 лютого 2016 року апеляційну скаргу ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_4, поданої в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, відхилено.

Рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 20 травня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в особі ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_4, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням господарського суду Черкаської області від 23 жовтня 2008 року фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_6, який 26 лютого 2009 року уклав договір купівлі-продажу автомобіля марки «Тойота Прадо», 2006 року випуску, із ОСОБА_7

Рішенням господарського суду Черкаської області від 30 листопада 2011 року зазначений договір купівлі-продажу транспортного засобу визнано недійсним.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкас від 26 березня 2013 року відмовлено у задоволенні позову арбітражного керуючого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про застосування наслідків недійсності правочину.

08 вересня 2010 року ОСОБА_7 зняв спірний автомобіль з реєстрації для подальшої реалізації, а 03 вересня 2011 року власником цього автомобіля став ОСОБА_5

Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності. Зокрема, ст. 387 ЦК України власнику надано право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України , якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що при укладенні договору купівлі-продажу спірного автомобіля від імені власника нерухомого майна ФОП ОСОБА_3 на підставі постанови суду діяв арбітражний керуючий ОСОБА_6 і укладений ним договір купівлі-продажу автомобіля визнавався судом недійсним не внаслідок його вчинення під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника з другою стороною, а з огляду на невідповідність вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а відповідач ОСОБА_5 набув право власності на майно відповідно до вимог законодавства - шляхом придбання його у ОСОБА_8, який у свою чергу придбав його у ОСОБА_8, а той придбав у ОСОБА_7, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 388 ЦК України для витребування майна у ОСОБА_5

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в особі ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Середино-Будського районного суду Сумської області

від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області

від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович