У Х В А Л А

20 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 22 червня 2017 року за заявою ОСОБА_3 про розяснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про набуття права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 22 червня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розяснення рішення суду.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_5 помер, а його син ОСОБА_3 успадкував після смерті батька житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Сарни Рівненської області по вул. Шкільна № 11-а.

Власником будинку № 11 по вул. Шкільна в м. Сарни Рівненської області являється ОСОБА_6.

Спірною спорудою є погріб, який фактично належить і ОСОБА_3 і ОСОБА_6.

Факт належності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 одного і того ж обєкта нерухомого майна погріба є перешкодою у здійсненні заявником права власності на належне йому нерухоме майно.

В матеріалах справи знаходиться абрис обміру земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, з якого вбачається, що спірний погріб (льох) знаходиться на території земельної ділянки ОСОБА_5.

У звязку із наведеним необхідно розяснити які саме господарські приміщення суд мав на увазі при ухваленні рішення по справі.

Просить суд скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою розяснити рішення суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ______________________________________________________________________

Справа № 2-697/07 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/1246/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_8

заявник не наділений правом звернення до суду із заявою про розяснення рішення, оскільки не брав участі у справі.Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Право кожного на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод закріплено в статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується право на суд, захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом. Ця норма закону є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом.

Як вбачається із матеріалів справи, в силу положень ст. 37 ЦПК України, ОСОБА_3 як правонаступник ОСОБА_5 має право звертатися до суду, зокрема із заявою про розяснення судового рішення.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної норми процесуального права суть роз'яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У поданій заяві представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить роз'яснити рішення, вказавши на які саме господарські приміщення визнано право власності, отже, фактично порушує питання про зміну рішення та внесення в нього нових даних.

З огляду на те, що резолютивна частина рішення місцевого суду викладена чітко, а його незрозумілість для заявника зумовлена невирішеністю питання, щодо права власності та користування приміщенням погребу (льоху), яке не було предметом розгляду, й роз'яснення рішення не має на меті тлумачення законодавства, колегія суддів вважає, що передбачені процесуальним законом підстави для роз'яснення судового рішення відсутні, а тому заява задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 221, 303, 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 22 червня 2017 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про розяснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про набуття права власності на житловий будинок відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

ОСОБА_9 ОСОБА_8

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2