Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Краснової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ПАТ КБ ,,Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості , -

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором,мотивуючи вимоги тим, що 13.05.2008 року між ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № K2S4AN24280116 відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20596,88 доларів США на строк до 12.05.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ПАТ Комерційний Банк ,,Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає.

У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник ОСОБА_5 станом на 27.05.2015 року має заборгованість - 97489,60 доларів США, яка складається : 17818,52 доларів США - заборгованість за кредитом; 10770,11 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2915,01 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 61332,48 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,67 доларів США - штраф фіксована частина; 4641,81 доларів США - штраф процентова складова.

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13.05.2008 року було укладено договори Поруки № K2S4AN24280116. Відповідно до умов Договорів поруки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручителі поручилися за виконання позичальником обов'язків , що виникли на підставі основного договору.

В судове засідання представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову та в послідуючому надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_3 та сама відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали та також в послідуючому надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 (ОСОБА_3.) заборгованості, просили застосувати строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки в зал судового засідання не повідомляли.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.05.2008 року між ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № K2S4AN24280116 відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20596,88 доларів США з яких 18850,62 доларів США позичальник надав з метою придбання позичальником автомобіля Chevrolet Lacetti 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, д.н. НОМЕР_2, що належить кредитору; 1173,7 доларів США позичальник надав з метою оплати перших страхових платежів за договором страхування на перший рік дії кредиту; 7, 05 доларів США позичальник надав з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі; 565,52 доларів США позичальник надав з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту , що сплачується в момент видачі кредиту.

Кредитні кошти було надано на строк до 12.05.2015 року, зі сплатою 15% річних за користування кредитом .

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13.05.2008 року було укладено договори Поруки № K2S4AN24280116. Відповідно до умов Договорів поруки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручителі поручилися за виконання позичальником обов'язків , що виникли на підставі основного договору.

ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує.

У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник ОСОБА_5 станом на 27.05.2015 року має заборгованість - 97 489,60 доларів США, яка складається : 17818,52 доларів США - заборгованість за кредитом; 10770,11 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2915,01 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 61332,48 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,67 доларів США - штраф фіксована частина; 4641,81 доларів США - штраф процентова складова.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. . Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено порушення відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, процентам та комісією, що підтверджується наданими суду виписками по рахункам кредитного договору, рахунком-фактурою, платіжним дорученням до нього , повідомленням про умови кредитування.

В той же час, щодо вимоги про стягнення з відповідачів пені в розмірі 61332,48 доларів США, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93,дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодам, укладеними між резидентами на території України.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»,розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки НБУ. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися лише у національній валюті України - гривні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем неправомірно проводилось нарахування пені в доларах США, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 61332,48 долар США є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

До спірних правовідносин застосовується трьохрічний строк позовної давності, згідно вимог ст. 257 ЦК України.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України,позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем ОСОБА_1 27.01.2009 року.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Крім того, згідно ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Пунктом 12 Договорів поруки визначено, що порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

За результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення в справі №6-53цс14, колегією суддів Верховного Суду України було винесено постанову від 17.09.2014 року, відповідно до якої зазначено, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

В постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року в справі 6-1265цс16 висловлена наступна правова позиція. З часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов'язань за кредитом.

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за овердрафтом) пред'явити вимоги до поручителя.

Представником позивача не було надано суду будь-яких доказів в обґрунтування причин не звернення банку з позовом до суду до поручителів про стягнення заборгованості у зв'язку з невиконанням кредитного договору в період з 27.01.2009 року по серпень 2015 року.

Крім того як було встановлено в ході судового розгляду 01.06.2009 року автомобіль позичальника який допустив прострочення платежу за договором кредиту, Chevrolet Lacetti 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, д.н. НОМЕР_2 було передано в заклад ПАТ КБ ,,Приватбанку" згідно Акту передачі - прийому.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 24.11.2011 року передано в заклад ПАТ КБ ,,Приватбанку" шляхом вилучення у ОСОБА_1 автомобіль Chevrolet Lacetti 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, д.н. НОМЕР_2. В рахунок погашення заборгованості за кредитно - заставним договором № K2S4AN24280116 станом на 30.04.2009 року в розмірі 167674,26 грн. , що є еквівалентом 21775,88 доларів США звернуто стягнення на предмет застави автомобіль НОМЕР_3 , шляхом надання ПАТ КБ ,,Приватбанку" права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем .

31.10.2013 року ПАО КБ ,,Приватбанк" ,Бізнес ,,Споживче кредитування" в особі ОСОБА_7 передав автомобіль Chevrolet Lacetti 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, д.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_8 згідно Акту прийому - передачі.

Представником позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що його довірителем пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом.

Отже, враховуючи, що клопотання про застосування строку позовної давності було подано лише представником відповідача ОСОБА_3 (ОСОБА_9О.) суд відмовляє у задоволенні позову в частині солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_9 суми заборгованості за договором кредиту, оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк позовної давності для звернення до суду.

Крім того, відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи вищевикладене, відповідачем ОСОБА_1 не було виконано своїх зобов'язань згідно кредитного договору № K2S4AN24280116, заборгованість не погашено, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 яка за договором поруки є поручителем боржника та з ОСОБА_1 необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача ПАТ КБ ,,Приватбанк" заборгованість у сумі 36157,12 доларів США, що в перерахунку на національну валюту станом на 10.07.2017 року , за умови вартості одного долару США за курсом НБУ 26,02 грн. становить 940808,26 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановленорішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідачі мають сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 3654 грн. тобто по 1827 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1054, 553,543,554,549, 192, 533,256,257,261,267,258,559,266 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ПАТ КБ ,,Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4) ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5) на користь ПАТ КБ ,,Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № K2S4AN24280116 від 13.05.2008 року в сумі 36 157,12 доларів США , що за курсом НБУ станом на 10.07.2017 року становить 940808,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ,,Приватбанк" судовий збір у справі в сумі 1827 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ,,Приватбанк" судовий збір у справі в сумі 1827 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: