АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/7940/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» - Перегонцева ІлліАндрійовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Дочірнього підприємства «Державної компанії «Укрспецекспорт» «Державна госпрозрахункова зовнішньоторгівельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» про застовування щодо ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Державної компанії «Укрспецекспорт» «Державна госпрозрахункова зовнішньоторгівельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» - Перегонцев Ілля Андрійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Представники позивача проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Посилався на те, що він працює на посаді начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення в ДП ДК «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторгівельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш». За Положенням про управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення (п. 2.7. Положення) покладено завдання транспортного забезпечення підрозділів, в тому числі контроль за автопарком на відповідача. В вихідні дні в період з 04 по 08 березня 2016 року позивачем було виявлено відсутність двох службових автомобілів, про що 09.03.2016 року повідомлено службовою запискою генерального директора. За відповіддю Гендиректора стало відомо про те, що водії, за якими закріплено дані автомобілі відмовились повернути їх у гаражі та роз'яснити причини їх дій. З метою уникнення в подальшому подібних ситуацій за ініціативою позивача було розроблено проект Положення «Про використання та забезпечення службового автотранспорту». Такий проект було погоджено та завізовано із заступником Генерального директора та начальником правового забезпечення підприємства. 11.03.2016 року проект Положення було подано на підпис безпосередньо Генеральному директору. 17.03.2016 року позивач отримав проект Положення до якого йому було запропоновано внести правки - начальником управління роботи з персоналом та документообігом, який не є безпосереднім начальником ОСОБА_2 30.03.2016 року позивач надав версію Положення із внесеними поправками, повторно завізовану заступником Гендиректора та начальником правового забезпечення. 04.04.2016 року позивачеві було запропоновано надати пояснення щодо невиконання наказу керівництва щодо розробки положення. 05.04.2016 року позивач отримав лікарняний лист та в цей же день до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. ОСОБА_2 вважає, що винесення догани не відповідає вимогам чинного законодавства, зважаючи на те, що розробка Положення була виключно ініціативою позивача, ніяких вказівок керівництва він не отримував. Крім того, відсутні будь - які документи на підтвердження позиції керівництва щодо можливості застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторгівельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш».

Як свідчать матеріали справи, позивач обіймав у відповідача посаду начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення.

18.07.2016 року ОСОБА_2 припинив трудові відносини з підприємством у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

05.04.2016 року ОСОБА_2 - начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани, про що свідчить наказ підприємства № 2-Д у зв'язку з порушенням пункту 1 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП ДГЗІФ та пункту 4 посадової інструкції начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення.

У вищевкзаному наказі зазначено, що генеральним директором ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» було надано доручення начальнику управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_2 у термін до 15.03.2016 року розробити та подати на затвердження документ, що регламентує порядок зберігання та використання службового транспорту підприємства. ОСОБА_2 було розроблено та подано на затвердження керівнику підприємства документ, який містив неприпустиму кількість граматичних, пунктуаційних помилок, а також недостовірну інформацію. Генеральним директором ДП «Укрінмаш» було висловлено ОСОБА_2 зауваження про неналежне виконання ним посадових обов'язків та передано документ на доопрацювання у стислі терміни (станом на 05.04.2016 року доручення Генерального директора ОСОБА_2 не виконане).

В суді першої інстанції позивач та його представник пояснили, що застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення є безпідставним, виконання трудових обов'язків позивачем не порушувались. Жодних доручень від керівництва ним не отримувалось, навпаки створення документу відбулось за ініціативою ОСОБА_2

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Догану ОСОБА_2 було оголошено у зв'язку із порушенням останнім пункту 1 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП ДГЗІФ та пункту 4 посадової інструкції начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення.

За п. 1 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», затверджених 23.08.2012 року, працівники підприємства зобов'язані працювати чесно та добросовісно, додержуючись правил трудової дисципліни, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації, а також функції, визначені посадовими інструкціями.

Пунктом 4 посадової інструкції начальника управління адміністративно-господарського та матеріально-технічного забезпечення визначено, що така особа зобов'язана здійснювати постійний контроль за дотриманням нормативних документів з організації транспортного забезпечення підприємства; матеріально-технічним забезпеченням діяльності підприємства в частині, що його стосується; розробленням інструктивних матеріалів; вдосконаленням форм і методів обробки документів; впровадження комплексної програми автоматизованого документообігу тощо.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Зважаючи на вимоги чинного трудового законодавства, роботодавець має з'ясувати чи було працівником вчинено порушення, за яке передбачено дисциплінарне стягнення, встановити обставини його вчинення та зажадати пояснень порушника.

Представником відповідача зазначено, що ОСОБА_2 було запропоновано надати пояснення щодо невиконання розпорядження керівництва, проте він відмовився їх надати, про що було складено відповідний акт 04.04.2016 року

Натомість зазначений акт містить у собі зауваження ОСОБА_2, викладені в день складання документа 04.04.2016 року, а саме позивач вказав, що з актом категорично не згоден. Пояснення щодо вказаного будуть надані додатково.

Згідно ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосоване до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни.

Судом першої інстанції не встановлено доказів, які б свідчили про те, що адміністрацією відповідача позивачу ОСОБА_2 надавалось доручення, яке не було виконано у встановлений генеральним директором підприємства строк.

Під час розгляду справи не було отримано доказів які свідчать і про те, що таке доручення надавалось в усній формі.

Свідок ОСОБА_3 суду першої інстанції пояснив, що будучи начальником правового забезпечення відповідача він погоджував документ, розроблений ОСОБА_2 за власною ініціативою. Доручення на створення такого документу позивачеві не надавалось.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна стороназобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, відсутні належні докази, що свідчать про порушення позивачем обов'язків працівника, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що проект документу, який було розроблено позивачем містив недоліки, у зв'язку з якими вказаний документ було повернуто позивачу на доопрацювання, свідчить про неналежне виконання позивачем своїх службових обов'язків, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано суду ні самого проекту документу, ні зауважень до проекту документів, які відповідно до інструкції з діловодства мали бути зазначені на окремому аркуші.

Крім цього, позивач стверджує, що надав керівництву відповідача 30 березня 2016 року виправлену версію проекту документу, повторно завізовану заступником директора та начальником правового забезпечення.

Твердження відповідача в суді першої та апеляційної інстанції про те, що позивачем не було усунуто недоліків документу та не повернуто генеральному директору після повернення на доопрацювання не знайшли підтвердження ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції, оскільки реєстрація перебігу документів переданих на виконання не ведеться.

Крім того, колегія суддів зазначає, що доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України самого факту надання керівництвом відповідача доручення позивачу про розроблення будь - якого документу з зазначенням терміну його виконання відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Виходячи із вимог закону, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено порушення позивачем обов'язків працівника, ступінь тяжкості вчиненого проступку, та яку шкоду заподіяно діями позивача як працівником, та погоджується з висновком суду про відсутність доказів про порушення позивачем своїх функціональних обов'язків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» - Перегонцева Іллі Андрійовича - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді