Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 20 липня 2017 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

секретаря - Хілько Н.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи на те, що останній ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини. ОСОБА_5 не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріально не допомагає. З 2009 року дитина проживає з позивачкою за межами України, а батько нею не цікавиться, матеріально не допомагає, не спілкується.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали. Пояснили, що вони є батьками позивачки. На даний час позивачка разом з донькою знаходяться в Італії, а через деякий час полетять до США, де вони постійно проживають. Їх онука навчається у США, у зв'язку з навчанням потребує частих переїздів країною. Крім того, вона хоче подорожувати світом, приїздити в Україну. Але такі поїздки дуже ускладнює необхідність отримувати дозвіл від батька - відповідача. А батько часто переїздить з місця на місце, буває в АТО, і все це ускладнює вільне пересування онуки. Востаннє відповідач надавав дозвіл на виїзд дитини до Італії у січні 2017 року. Довелося докласти значних зусиль, щоб його знайти.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування Коропської райдержадміністрації - ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ні позивач, ні відповідач, ні їх родичі не зверталися до органу опіки і піклування з питань захисту дитини. Представники органу опіки до розгляду справи в суді намагалися з ними поспілкуватися, але це не вдалося навіть телефоном. Поскільки батьки й дитина фактично на території Коропського району не проживають, орган опіки і піклування не володіє ситуацією, що склалася в родині. А тому, при вирішенні позову, орган опіки і піклування покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служби у справах дітей Коропської райдержадміністрації в судове засідання не з»явився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування Сохачівської сільської ради - в судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився. Направив до суду заяву про згоду з позбавленням його батьківських прав та про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 174 ЦПК України: до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач в судове засідання не з»явився, у суду була відсутня можливість роз'яснити йому наслідки визнання позову. У своїй заяві відповідач не вказав, що обізнаний з такими наслідками. Крім того, підпис позивача в заяві не посвідчено у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, наслідки для відповідача і дитини, які можуть настати у майбутньому за результатами розгляду даної справи, суд не може розцінити заяву відповідача як визнання позову, здійснене у встановленому процесуальним законом порядку.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені у ст. 164 Сімейного кодексу України. Позивач у позові посилається на одну з них, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України - батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі за текстом - Постанова) роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У п. 16 Постанови зазначено: Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не

забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Стороною позивача в якості доказів до позову додано наступні додатки: документи, що підтверджують родинні відносини між позивачем, відповідачем та дитиною; кілька документів, складених іноземною мовою (без перекладу); заява відповідача про дозвіл на виїзд дитини до Італії; довідка про склад сімї позивача та акт обстеження умов її проживання (по селу Сохачі). Останні два документи суд відхиляє, так як у самій позовній заяві позивач стверджує, що лише зареєстрована в с. Сохачі, але фактично з 2009 року проживає за межами України.

Суду не надано жодних доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків до виїзду позивача за межі України у 2009 році.

Також, не надано доказів ухилення від виконання батьківських обов'язків після від»їзду дитини.

Аналіз норми закону, викладеної у ст. 164 СК України та роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму ВСУ вказує на те, що ухилення від виконання батьківських обов'язків є свідомим актом поведінки, направленим саме на невиконання своїх обов'язків. Неможливість виконання обов'язків через проживання дитини на іншому континенті, виключає наявність свідомого ухилення.

Вирішуючи дану справу по суті, суд, також враховує, що позивачка не скористалася правом надати особисті пояснення суду та позбавила суд можливості заслухати думку дитини, яка зважаючи на її вік, могла б її висловити, що прямо передбачено ст. 171 СК України.

З пояснень представників позивача видно, що основною метою позбавлення відповідача батьківських прав є звільнення позивача від обов'язку отримувати у нього дозвіл на виїзд дитини за межі України. Але це не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. В даному випадку стороною позивача обрано спосіб захисту своїх прав, що не передбачений законом.

Орган опіки і піклування Коропської районної державної адміністрації у своєму висновку від 19.07.2017 року не запропонував жодного способу розв'язання даного спору, пославшись на розсуд суду.

Враховуючи все вищевикладене, у суду відсутні законні підстави для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 19, 164, 166 Сімейного кодексу України та ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Грушко О. П.