Справа №701/937/17-ц
Провадження №2/701/471/17
У Х В А Л А

про попереднє судове засідання

19 жовтня 2017 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого-судді - Маренюка В.Л.

за участю секретаря - Філіпчак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Рогівської сільської ради с. Роги, Маньківського району, Черкаської області, про усунення від спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про усунення від спадкування.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 19.09.2016 року в с. Роги, Маньківського району, Черкаської області, помер ОСОБА_3, актовий запис про смерть № 18 від 21 вересня 2016 року по Рогівській сільській раді Маньківського району Черкаської області.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області, від 14 лютого 2017 року, яке в ступило в законну силу 25.02.2017 року, встановлено той факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, який помер 19.09.2016 року в с. Роги Маньківського району Черкаської області, з 22 вересня 2000 року по 19.09.2016 року, тобто по день його смерті, протягом майже 16 років.

Після смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,14 га, яка розташована на території Рогівської сільської ради Маньківського району Черкасьької області, та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ЧР № 040653, виданого Рогівською сільською радою Маньківського району Черкаської області, 20.05.2003 року.

Померлий багато разів пропонував позивачу скласти на її користь заповіт, однак позивач вважала, що оскільки вони впродовж 16 років проживали разом та вели спільне господарство, то вона має право на спадщину як його законна дружина.

Позивач у встановлений законодавством шестимісячний строк подала до Маньківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, однак на даний час позивач не може оформити свої спадкові права на майно померлого в звязку з наступним.

При зверненні до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу позивачу свідоцтва про право власності на спадщину, нотаріус письмово відмовила її, про що винесла письмову постанову, з підстав відсутності в неї правовстановлюючого документу.

Позивач як дружина багато років прожила з померлим ОСОБА_3, вела з ним спільне господарство, і вже після винесення постанови нотаріусом знайшла в особистих речах померлого оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ЧР № 040653, виданого Рогівською сільською радою Маньківського району Черкаської області, 20.05.2003 року, який на даний час знаходиться у позивача.

В подальшому позивачу стало відомо про те, що донька померлого, відповідачка по справі ОСОБА_2, в останній день строку для подання заяви про прийняття спадщини подала відповідну заяву про прийняття спадщини після його смерті.

Позивач вважає необхідним звернутись до суду із позовом про усунення її від спадкування за законом з наступних підстав.

В 2012 році, дізнавшись про те, що в батька, ОСОБА_3, наявна житлова квартира в м. Умані, Черкаської області, розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідачка подала до Уманського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування. В подальшому позивачка за позовом про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на ? частину вказаної квартири та відповідачка за даним позовом ОСОБА_2 подала до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, яку суд ухвалою від 17 грудня 2012 року задовольнив.

Внаслідок протиправних дій на думку позивача дочки ОСОБА_3,- відповідачки ОСОБА_2, у ОСОБА_3 був діагностований передінфарктний стан, з цим діагнозом він був направлений на лікування до Уманської міської лікарні, де був пролікований, однак від того часу стан його здоровя невпинно погіршувався, пізніше, в березні 2013 року, в померлого ОСОБА_3, стався інсульт головного мозку, стан його здоровя значно погіршився, пізніше, в травні 2013 року йому було встановлено лікарем-психіатром діагноз передстарчеський психоз та призначено відповідне лікування. Від госпіталізації ОСОБА_3, відмовлявся, оскільки боявся перебувати на лікуванні в психоневрологічному лікувальному закладі. Його лікування з травня 2013 року і по день смерті відбувався за місцем їхнього з ним спільного проживання в позивача вдома в с. Роги Маньківського району по вул. Великій, 7, де він був зареєстрований та фактично проживав зі позивачем та її родиною по день смерті.

Оскільки у померлого ОСОБА_3, був діагностований психоз, його поведінка суттєво відрізнялась від нормальної, він був постійно збуджений, агресивний, часто і голосно кричав в будь-яку пору доби, потребував постійного стороннього догляду і лікування, позивач постійно була з ним, в звязку з чим не могла працевлаштуватись, турбувалась про нього, лікувала його, фельдшер Рогівського ФАПу, постійно приходила до них додому за кожним її викликом з метою надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі і вводила необхідні йому медичні препарати інєкційно, позивач всіляко допомагала, підтримувала і лікувала його до самого дня смерті.

Відповідачка ОСОБА_2, ніколи за весь час, що вони прожили в с. Роги не приходила до нього, не провідувала жодного разу, не цікавилась його життям та станом здоровя, повністю усунулась від батька та його життя. Навіть після смерті 19 вересня 2016 року ОСОБА_3, донька не прийшла попрощатись з покійним, поховання його здійснила позивачка з свого дому та за свої власні кошти. Коли ОСОБА_3, згадував про відповідачку, він завжди був розстроєний тим фактом, що діти, зокрема, відповідачка, яка жила з ним в одному селі, ніколи не провідувала.

Як вказує позивачка, відповідачка не визнавала свого батька, відмовлялась йому допомагати, ігнорувала його, нехтувала спілкуванням з ним та бажала лише отримати від нього якусь вигоду чи майно, у звязку з цим померлий дуже ображався на доньку. Часто жалівся на таку її поведінку позивачу її родині та сусідам, що і змушусило позивачку звертатись до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в попередньому судовому засіданні позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_5 в попередньому судовому засіданні позов не визнала.

Представник Рогівської сільської ради, не з*явившись до суду, не заперечував на задоволення вимог позивача, про що надав відповідну заяву.

Суд, вислухавши сторони, оглянувши матеріали справи, вважає за необхідне призначити дану справу до судового розгляду у відповідності до ст. 130 ЦПК України, оскільки представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні, а представник одного з відповідачів позов не визнав та заперечував проти його задоволення, що унеможливлює врегулювання спору, а тому розгляд справи в попередньому судовому засіданні з ухваленням рішення неможливий.

Керуючись ст. 130 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Рогівської сільської ради с. Роги, Маньківського району, Черкаської області, про усунення від спадкування, призначити до судового розгляду на 26.10.2017 року на 9 год. 30 хв., в судовому засіданні в смт. Маньківка з участю сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Маренюк