АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/566/17 Головуючий 1 інст. - Гримайло А.М.
Справа № 642/706/16-ц
Категорія: договір позики Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року судова колегія судової палати Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Колтунової А.І., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

На обґрунтування позивач вказала, що 24 січня 2015 року вона передала, а ОСОБА_2 прийняв у власність гроші в сумі 461 440 грн. 00 коп., що еквівалентно 22 400 доларам США 00 центів, які останній зобов'язувався повернути до 24 травня 2015 року.

ОСОБА_3 надала згоду як дружина на отримання грошей ОСОБА_5 в письмовій заяві.

Оскільки у добровільному порядку відповідачі відмовляються повернути позичені кошти, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь 461 440 грн. 00 коп. боргу солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В уточнених вимогах ОСОБА_1 вказала, що також 24 січня 2015 року вона позичила ОСОБА_5 гроші в розмірі 10 600 доларів США 00 центів з зобов'язанням повернути гроші 24 березня 2015 року, про що була складена письмова розписка.

Оскільки гроші витрачено на потреби сім'ї, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з суму боргу в загальному розмірі 33 000 доларів США 00 центів солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнута сума боргу в загальному розмірі 844 644 грн. 09 коп. станом на день ухвалення рішення та 6 890 грн. 00 коп. судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 - представник ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути суму боргу в загальному розмірі 844 644 грн. 09 коп. в солідарному порядку з відповідачів. Зокрема зазначає, що гроші надані в борг за згодою дружини, а за ці гроші придбано автомобіль Audi tt coupe, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстровано на ім'я ОСОБА_3

Відповідачі рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 надала свою письмову згоду на отримання її чоловіком ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 461 440 грн. 00 коп. та знала про отриманням ним у борг від позивача грошей в сумі 10 600 доларів США 00 центів, при цьому борг не визнавала спільним та нести солідарну відповідальність за цими договорами позики не зобов'язувалась. Однак повністю погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального права.

За статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначені вимоги закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що 24 січня 2015 року ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв у власність гроші в сумі 461 440 грн. 00 коп., що еквівалентно 22 400 доларам США 00 центів на строк до 24 травня 2015 року, про що в простій письмовій формі складено Договір позики.

В цей же день ОСОБА_1 позичила ОСОБА_5 гроші в розмірі 10 600 доларів США 00 центів з зобов'язанням повернути гроші 24 березня 2015 року, про що останній написав письмову розписку.

На час отримання коштів, складання договору позики та написання розписки ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3, зареєстрованому 12 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову за актовим записом № 2165 (а. с. 10, 41, 92).

Пред'являючи позов, ОСОБА_1 посилалася на те, що позики, які ОСОБА_2 використав на потреби сім'ї, зокрема для придбання автомобіля Audi tt coupe, реєстраційний номер НОМЕР_1, у визначений договором та розпискою строк не повернуто.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно з частиною 2 статті 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року у справі № 6-163цс12, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З тексту розписки від 24 березня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 отримав у борг від ОСОБА_1 10 600 доларів США 00 центів. У розписці про отримання грошей не зазначено, що відповідач ОСОБА_3 як дружина надала згоду на отримання грошей. А тому рішення суду першої інстанції про стягнення грошей, отриманих за цією розпискою, саме з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 (станом на час ухвалення рішення - в розмірі 259 686 грн. 00 коп.) узгоджується з правилами статті 1046 ЦК України.

Разом з тим, гроші в сумі 461 440 грн. 00 коп. були отримані у борг ОСОБА_2 від ОСОБА_1 на підставі Договору позики, укладеного 24 травня 2015 року в простій письмовій формі, за згодою ОСОБА_3 Про це нею особисто зазначено в письмовій заяві.

Тому, сума в розмірі 461 440 грн. 00 коп. підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 в солідарному порядку з відповідачів.

За правилами до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подачу позову в розмірі 4 614 грн. 40 коп., а також 7 579 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги (а. с. 1, 136).

З урахуванням пропорційності до розміру задоволених позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 - в розмірі 2 307 грн. 20 коп., з ОСОБА_2 - в розмірі 4 904 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав, передбачених пунктом 3 частини й статті 207 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. п. 1, 4, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 461 440 грн. 00 коп. (чотириста шістдесят одна грн. чотириста сорок грн. 00 коп.) в солідарному порядку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 259 686 грн. 00 коп. (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч грн. шістсот вісімдесят шість грн. 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір з ОСОБА_3 - в розмірі 2 307 грн. 20 коп. (дві тисячі триста сім грн. 20 коп.), з ОСОБА_2 - в розмірі 4 904 грн. 0 0коп. (чотири тисячі дев'ятьсот чотири грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді А.І.Колтунова

Р.М.Піддубний