печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Мудрак О.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", за участі третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-трансопртної пригоди, стягнення пені, інфляційних втрат, 3% річних, витрат на проведення дослідження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі - відповідач, ТДВ «СТДВ «Глобус»), за участі третьої особи ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2.), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн., штрафні санкції пені за затримку виплати страхового відшкодування в розмірі 6 386,11 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 028,60 грн., витрати, понесені на оплату вартості автотоварознавчого дослідження, в розмірі 600,00 грн., три проценти річних від суми простроченого боргу в розмірі 616,19 грн. та витрати, понесені на плату судового збору в розмірі 586,31 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 17.12.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2, який, керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль «Renault Megane», власником якого є ОСОБА_1, одержав механічні пошкодження. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження та довідки ВДАІ з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СТДВ «Глобус» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизою в розмірі 1 000,00 грн. ОСОБА_1 звернулась до ТДВ «СТДВ «Глобус» з письмовим повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для виплати страхового відшкодування. Крім того, оскільки страховик не направив свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, позивач самостійно звернувся до експерта для визначення розміру шкоди. Згідно звіту, вартість матеріальної шкоди з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей автомобіля НОМЕР_2, становить 56 558,59 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження склала 600,00 грн. 09.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, проте ТДВ «СТДВ «Глобус» повідомлення про результати розгляду заяви не надало, виплату страхового відшкодування не здійснило. Крім того, у зв'язку із простроченням виплати страхового відшкодування, позивач також вважає за можливе стягнути з відповідача за період з 15.06.2016 року по 15.11.2016 року інфляційні втрати в розмірі 2 028,60 грн., пеню в розмірі 6 386,11 грн., три проценти річних від суми простроченого боргу в розмірі 616,19 грн.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», за участі третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення пені, інфляційних втрат, 3 % річних, витрат на проведення дослідження та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», за участі третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення пені, інфляційних втрат, 3 % річних, витрат на проведення дослідження, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», за участі третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення пені, інфляційних втрат, 3 % річних, витрат на проведення дослідження прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

22.03.2017 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшли письмові заперечення ТДВ «СТДВ «Глобус» в яких останній просить встановити в судовому засіданні наявність або відсутність вини ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та у разі встановлення вини останнього стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 грн., в іншій частині позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа в судовому засіданні вирішення спору залишила на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 17.12.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_2, одержав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою Відділу ДАІ з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району УДАІ ГУМВС України від 13.02.2016 року (а. с. 10).

Відповідно до постанови слідчого СВ Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області від 22.04.2016 року про закриття кримінального провадження, в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Крім того, у довідці Відділу ДАІ з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району УДАІ ГУМВС України від 13.02.2016 року також зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, шкода, завдана позивачеві з вини ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню за рахунок останнього.

Разом з тим, згідно полісу № АЕ/2702789 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ТДВ «СТДВ «Глобус».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Як визначено у ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно полісу № АЕ/2702789 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Таким чином, ТДВ «СТДВ «Глобус» відповідає перед позивачем за заподіяну ОСОБА_2 шкоду в межах 49 000,00 грн.

Як визначено у ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З аналізу викладеного слідує, що відповідач не відшкодовує всі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в повному обсязі, а лише передбачені законодавством.

Як визначено у п. 34.2 та п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

17.12.2015 року ТДВ «СТДВ «Глобус» було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, проте, потягом передбаченого чинним законодавством строку страховик не направив свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, у зв'язку із чим ОСОБА_1 самостійно обрала експерта для визначення розміру шкоди.

Так, 12.01.2016 року ОСОБА_1 уклала договір про надання послуг № 12/01А з фізичною особою-підприємцем суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, предметом якого було надання послуг по визначенню розміру матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_2 (а. с. 15).

Згідно наданого позивачем звіту про вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_2, від 12.01.2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1, вартість відновлювального ремонту складає 98 695,10 грн., а вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей автомобіля НОМЕР_2, на момент проведення дослідження, складає 56 558,59,00 грн. (а. с. 17-23).

Вартість автотоварознавчого дослідження склала 600,00 грн., які були сплачені ОСОБА_1 (а. с. 16).

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

09.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «СТДВ «Глобус» із заявою про виплату страхового відшкодування з переліком документів, необхідних для розгляду події по полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2702789 (а. с. 13).

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Із письмових заперечень відповідача вбачається, що останній вважає таким, що відсутнє рішення про винуватість третьої особи, водія ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено під час судового розгляду після закриття кримінального провадження, матеріали про адміністративне правопорушення не складались.

Отже слід дійти обгрунтованого висновку про те, що у страховика були відсутні обгрунтовані підстави для здійснення виплати страхового відшкодування, враховуючи відсутність судового рішення. Однак в даному випадку слід визнати те, що при розгляді даної справи встановлено, що ДТП сталось саме з вини третьої особи ОСОБА_2

Таким чином, відповідач зобов'язаний виплатити суму страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. та вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 600,00 грн., проте підстави для стягнення пені за несвоєчасність здійснення виплати страхового відшкодування відсутні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки між сторонами існували спірні питання щодо достатності поданих позивачем матеріалів для здійснення старховиком виплати страхового відшкодування, слід вважати недостатньо обгрунтованими доводи про необхідність нарахування пені. Вимоги позивача про застосування положень ст. 625 ЦК України є безпідставними, оскільки відповідальність страховика за несвоєчасність проведеного розрахунку встановлена ст. 992 ЦК України, та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" .

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ТДВ «СТДВ «Глобус» суми страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. та вартості автотоварознавчого дослідження в розмірі 600,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як визначено у ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Оскільки суд задовольняє позов частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 551,20 грн. у відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 1166, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 212-215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 49 000грн., витрати по сплаті автотоварознавчого дослідження в розмірі 600грн., судові витрати в розмірі 551,20грн. В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.І.Цокол