Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 липня 2017 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Романівської селищної ради Романівського району Житомирської області та Романівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Романівської селищної ради Романівського району Житомирської області та Романівської районної державної адміністрації Житомирської області, в якому зазначила, що 15 серпня 1979 року померла її мати - ОСОБА_2, якій призначено пенсію як члену колгоспу, однак на момент реформування і передачі майна колгоспу у колективну власність, остання не була внесена до списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю сільськогосподарської асоціації пайовиків "Комсомолець" (далі САП "Комсомолець") .

Посилаючись на неправомірність дій щодо невключення ОСОБА_2 до списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю САП "Комсомолець", а також на те, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2 і в установлений законодавством строк реалізувала свої спадкові права, позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) члена КСП " Комсомолець" розміром 9,98 га в порядку спадкування.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Від представника Романівської районної державної адміністрації Житомирської області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Окрім цього, останнім було поданно заперечення проти позову, в якому він посилаючись на те, що мати позивача померла 15 серпня 1979 році, тобто задовго до початку процесу приватизації землі, просить відмовити у задоволені даного позову.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ № 720/95) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Зі змісту цієї норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Окрім цього, Верховний Суд України у листі від 29.10.2008 року № 19-3767/0/8-08 надав роз'яснення "Щодо розгляду земельних спорів", де у пункті 6 вказав, що при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно:

а) перевіряти наявність підстав права на земельну частку (пай), передбачених Указом № 720/95. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, сільськогосподарському кооперативі чи сільськогосподарському акціонерному товаристві, а про наявність трудових відносин з ними;

б) досліджувати статут підприємства, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII "Про колективне сільськогосподарське підприємство" підприємство діє на основі статуту, в якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї;

в) з'ясовувати, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ").

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом і в установлений законодавством строк реалізувала свої спадкові права, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 14 листопада 1990 року державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори.

Водночас в матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ "Комсомолець" виданого Джержинською селищною радою Житомирської області на ім"я Ільницької Рузаліни та копія листа-відповіді Романівської районної державної адміністрації в якому зазначено, що в списку-додатку до державного акту на право колективної власності на земельну ділянку КСП "Комсомолець" Ільницька Рузаліна не значиться.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Встановивши, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують право спадкодавця - ОСОБА_3 на земельну частку (пай) САП "Комсомолець", суд прийшов до висновку про безпідставність позову ОСОБА_1

Керуючись статтями 10, 11, 174, 209, 212, 214, 215, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Романівської селищної ради Романівського району Житомирської області та Романівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Бабич