Ухвала

іменем україни

10 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Кафідової О.В., УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадщину, усунення перешкод у користуванні спадковим майном; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4, звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на автомобілі: «Мерседес Бенц 250Д», «Тойота РАВ 4». Позивач за первісним позовом має право на спадкування після смерті ОСОБА_6 разом з його дочкою ОСОБА_5 ОСОБА_4 своєчасно звернулася до нотаріуса після смерті брата, проте нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право власності на цілу частку автомобіля марки «Мерседес Бенц» у зв'язку з тим, що є друга спадкоємиця ОСОБА_5, яка постійно перешкоджає у оформленні свого права на спадкове майно. Крім того, зазначила, що відповідачка користується іншим автомобілем «Тойота РАВ 4».

Враховуючи викладене, ОСОБА_4, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила розділити між спадкоємцями автомобілі та визнати за нею право власності на цілий автомобіль «Мерседес Бенц 250Д».

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина, у тому числі на автомобіль «Мерседес Бенц 250Д». Проте, ОСОБА_4 постійно перешкоджає їй в отриманні у власність спадкового майна. Листом від 07 березня 2015 року нотаріус повідомила позивача за зустрічним позовом про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку автомобіля «Мерседес Бенц 250Д», оскільки не надано свідоцтва про державну реєстрацію вказаного транспортного засобу. Вважає, що їй належить право власності на Ѕ частку спірного автомобіля, вартість якого становить 171 224, 24 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 просила поділити між спадкоємцями автомобіль «Мерседес-Бенц 250Д» та стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію Ѕ части цього автомобіля у розмірі 85 612,12 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль «Мерседес Бенц 250Д». У задоволенні решти позову ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію Ѕ частини автомобіля «Мерседес Бенц 250Д» у розмірі 85 612,12 грн. у порядку розподілу між спадкоємцями спадкового майна після смерті ОСОБА_6 Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частку автомобіля «Мерседес Бенц 250Д» та на Ѕ частку автомобіля «Тойота РАВ 4» у порядку спадкування за законом. Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частку автомобіля «Мерседес Бенц 250Д» та на Ѕ частку автомобіля «Тойота РАВ 4» у порядку спадкування за законом. У задоволенні решти позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, який був братом ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_5

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є його донька ОСОБА_5, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 15 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року, за ОСОБА_4 було визнано право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 разом зі спадкоємцями першої черги.

Згідно із відповіддю начальника Павлоградського центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів підпорядкованого ГУ МВС України, від 14 січня 2015 року на ім'я ОСОБА_6 в Павлоградському ЦНП зареєстрований «Мерседес Бенц 250Д» та «Тойота РАВ 4».

13 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на цілу частку автомобілю «Мерседес Бенц 250Д», проте нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що є інша спадкоємиця ОСОБА_5 і їх частки на спадщину є рівними. ОСОБА_4 нотаріусом запропоновано отримати свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку автомобіля, однак ОСОБА_4 відмовилася.

04 березня 2015 року ОСОБА_5 звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль «Мерседес Бенц 250Д». 07 березня 2015 року нотаріусом відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину автомобіля у зв'язку з тим, що не надано документи на автомобіль та відсутня експертна оцінка транспортного засобу.

Згідно із відповіддю державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 29 травня 2015 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 заведено спадкову справу на підставі заяви доньки померлого ОСОБА_5, сестри померлого ОСОБА_4, сина померлого ОСОБА_8, який документально не підтвердив свої родинні відносини з померлим. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою були видані спадкоємцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, частку квартири, місце для зберігання та експлуатації плавзасобів, на частку гаражу-бокс. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалося.

За змістом статей 1216- 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4 частково та відмову в задоволенні позову ОСОБА_5, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що спірний автомобіль не можливо поділити в натурі без втрати його цільового призначення. Сторони по справі мають право на Ѕ частину автомобілів «Мерседес Бенц 250Д» та «Тойота РАВ 4» відповідно до норм ч. 1 ст. 1267 ЦК України. ОСОБА_4 заперечує проти стягнення з неї грошової компенсації вартості частки автомобіля.

Апеляційним судом повно і всебічно з'ясовано обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, надані сторонами докази, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду апеляційної інстанції містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В.Кафідова

О.В.Умнова