Справа № 159/3167/17
Провадження № 2-о/159/105/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з участю заінтересованої особи Ковельської державної нотаріальної контори, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з участю заінтересованої особи Ковельської державної нотаріальної контори. Заява обгрунтована тим, що 11.01.2016 року померла його матір ОСОБА_2, і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, і спадкоємцем за заповітом є її син - заявник ОСОБА_1 У поданій заяві ОСОБА_1 вказує, що оформити свої спадкові права на даний час безпосередньо в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки спадкодавець, його мати, була зареєстрована за іншим місцем проживання по вул.Озерна, 21 в с.Перковиі Ковельського району, хоча фактично починаючи з 15.10.2012 року проживала разом із ним по вул.Володимирська, 83А/25 в м.Ковелі, оскільки через вік та стан здоровя потребувала постійного стороннього догляду. Крім цього, заявник вказує, що в державному акті на право приватної власності на землю, виданому Білашівською сільською радою його матір записана як ОСОБА_3, тоді як в паспорті вона вказана як «Ліхобицька». Наявні помилки у державному акті та проживання матері заявника не за місцем її реєстрації перешкоджають ОСОБА_1 оформити свої права на спадщину за заповітом, відкриту внаслідок смерті ОСОБА_2М, а тому заявник змушений звертатись до суду та просить встановити юридичний факт постійного проживання спадкодавиці ОСОБА_2 разом із ним, а також юридичний факт про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №06533 від 11.04.2002 виданий на імя «Ліхобіцької Віри Михайлівни» дійсно був виданий ОСОБА_2, яка померла 11.01.2016 року та яка була його матірю.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Ковельської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення частково.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведені заявником ОСОБА_1 обставини підтверджені наступними доказами у справі.

Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого секретарем Білашівської сільської ради 20.12.2010 року убачається, що такий заповіт складений ОСОБА_2 на користь свого сина ОСОБА_1 заявника по справі.

У паспорті АС 355992 виданому 06.02.1998 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, прізвище матері заявника також зазначено як «Ліхобицька Віра Михайлівна» ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім цього, із наявних у матеріалах справи копій документів, зокрема, із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, посвідчення, довідки про причину смерті убачається, що спадкодавець вказана також як «Ліхобицька Віра Михайлівна».

Разом із тим, із наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №06533 від 11.04.2002 року убачається, що такий державний акт був виданий на імя «Ліхобіцької Віри Михайлівни», що позбавляє заявника ОСОБА_1 оформити свої спадкові права.

Таким чином, судом встановлено, що у державному акті та інших вищевказаних документах існує розбіжність у написанні прізвища спадкодавця, а саме: «Ліхобицька» і «Ліхобіцька», при цьому інформація щодо інших її даних, зокрема, року народження, місця народження, адреси, тощо у вищеперелічених документах, які мають логічний звязок, тотожна, а тому виключає будь-який сумнів щодо їх приналежності.

Доказів на спростування наведених вище та встановлених в ході судового розгляду справи обставин суду не надано.

Втановлення юридичного факту про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №06533 від 11.04.2002 виданий на імя «Ліхобіцької Віри Михайлівни» дійсно був виданий ОСОБА_2, яка померла 11.01.2016 року та яка була матірю заявника ОСОБА_1 має для останнього юридичне значення та буде відповідати його інтересам, оскільки без встановлення даного факту, він буде позбавлений можливості реалізувати своє право на оформлення спадкових прав. Також судом встановлено, що в інший спосіб встановити такий юридичний факт заявник позбавлений можливості (аніж у судовому порядку).

Разом із тим, вимога заявника ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи, а відтак, з цих же підстав не підлягають до задоволення і заяви про встановлення факту проживання спадкодавця разом із спадкоємцями, а тому слід відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту проживання спадкодавця ОСОБА_2М, яка була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 із спадкоємцем ОСОБА_1 по вул.Володимирській, 83А/25 в м.Ковелі.

Враховуючи наведене, подана ОСОБА_1 заява в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11,58,59,60,61,209,212,214-215,218,256 ч.2,259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №06533 від 11.04.2002 виданий на імя «Ліхобіцької Віри Михайлівни» дійсно був виданий ОСОБА_2, яка померла 11.01.2016 року, яка була матірю заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Урешті заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення в цей же строк з дня отримання ними копії цього рішення суду.

ГоловуючаОСОБА_4