Справа № 161/7177/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А.О.
Провадження № 22-ц/773/916/17 Категорія: 81 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Киці С. І.,

з участю:

секретаря Черняк О. В.,

державного виконавця Трикош І. О.,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про тимчасове обмеження боржника за зведеним виконавчим провадженням ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року Перший відділ Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області звернувся в суд із даним поданням, в якому зазначає, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів Луцького міськрайонного суду Волинської області в цивільних справах: № 2-3677 від 14.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 248926 грн. 86 коп. заборгованості за кредитним договором; № 161/2305/13-ц від 25.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 в користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10561 доларів США 77 центів. Виконавчих листів Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-412/1315/2012 від 13.03.2012 р. про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 ОСОБА_8, Приватного підприємства «Арктур-В», ТзОВ «Українське фінансове агентство «Верус» на користь держави 3219 грн. судових витрат та № 2-2598/11 від 13.03.2012 р. про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 ОСОБА_8, Приватного підприємства «Арктур-В», ТзОВ «Українське фінансове агентство «Верус» в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 381839 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором. З метою примусового виконання зведеного виконавчого провадження державними виконавцями Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції відкрито виконавчі провадження та зобовязано боржника виконати рішення судів в добровільному порядку. Боржника повідомлено про наявність відповідних рішень судів, попереджено про відповідальність, складені відповідні акти. Проте, рішення судів в добровільному порядку ОСОБА_3 не виконує, не реагує на виклики державного виконавця, ухиляється від виконання рішень судів. У звязку із значною сумою боргу, наявністю закордонного паспорта, є підстави вважати, що боржниця може виїхати за межі України, а тому просить суд, обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного виконання зобовязань.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2015 року подання поданням Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до повного виконання своїх зобовязань за виконавчими документами.

Не погодившись із постановленою судом ухвалою, боржник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_2 апеляційну скаргу боржника підтримав та просив її задовольнити, представник виконавчої служби апеляційну скаргу не визнав та просив її відхилити. Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Відповідно до Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який діяв на час розгляду подання судом першої інстанції, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Аналогічні положення містяться в п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 30 листопада 2016 року, відповідно до яких виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст. 377-1 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (на сьогодні найменування Перший відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_9 територіального управління юстиції у Волинській області) перебуває на примусовому виконанні зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості (а.с. 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в добровільному порядку борги не сплачує значний період часу.

Також з матеріалів справи вбачається, що у боржника наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 7).

З акту державного виконавця від 23.06.2014 року вбачається відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 13). Вказаний акт складено в присутності боржника ОСОБА_3, що підтверджує те, що боржнику відомо про наявність виконавчих проваджень і що боржником тривалий час не вчиняються дії для погашення заборгованості, що свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязань.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що боржник ОСОБА_3 добровільно боргу не сплачує, а отже має місце ухилення боржника від виконання зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги боржника і залишення без змін ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді