Справа № 232/436/12 Провадження № 22-ц/772/1233/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2013 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг») звернулось до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10 грудня 2010 року та договору відступлення прав вимоги від 10 грудня 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг» прийнято право вимоги за кредитним договором № CNL-B00/294/2006 від 28 грудня 2006, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2

Згідно з вказаним кредитним договором банк надав позичальнику кредит в сумі 150 000 доларів США зі строком повернення до 27 грудня 2016 року, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки зазначені в кредитному договорі , а також сплатити відповідну плату за користування кредитом.

Позивач умови договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 10 вересня 2012 року у нього виникла заборгованість у розмірі 183 464,91 доларів США, що еквівалентно 1 466 435 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 138 733,58 доларів США, що еквівалентно 1 108 897,50 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 44 731,33 доларів США, що еквівалентно 357 537,52 грн. Також за порушення виконання взятих на себе зобовязань за умовами договору нараховано пеню у розмірі 3 790 902,70 грн.

У забезпечення своєчасності виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором, між банком та ОСОБА_3, як поручителем, 28 грудня 2006 укладено договір поруки.

Також у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки від 28 грудня 2006 року, відповідно до якого ОСОБА_4 передав банку в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - цілий житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: м. Вінниця, вул. Суворова, 6а.

Невиконання зобовязань за кредитним договором стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. ТОВ «ОТП Факторинг» просило суд стягнути солідарно на користь позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказані вище суми кредитної заборгованості та в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено частково, зокрема, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 кредитну заборгованість станом на 10 вересня 2012 року у розмірі 182 303, 34 доларів США, що еквівалентно 1 457 150, 59 коп., з яких: заборгованість за кредитом 138 733, 58 доларів США (еквівалент 1 108 897, 50 коп.), заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 43 569, 76 доларів США (еквівалент 348 253,09 коп.). Стягнуто з цих осіб солідарно пеню за порушення виконання зобовязань за кредитним договором у розмірі 1 678 580 грн. 27 коп. У рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Положеннями статей 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № CNL-B00/294/2006 (а.с. 8-15 т. 1). За цим договору банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 150 000 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти кредит та повернути його до 27 грудня 2016 року шляхом проведення щомісячних платежів в сумі 2 252,68 доларів США в строк до 24 числа кожного місяця. Розмір щомісячного (ануїтетного) платежу складається із суми нарахованих процентів на фактичну суму кредиту за фактичну кількість днів користування та частини суми кредиту, яка підлягає сплаті щомісячно. За користування кредитом встановлена фіксована процентна ставка в розмірі 12,99 %.

28 грудня 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із кредитною заявкою видачу кредиту в сумі 150 000 доларів США, видачу яких просив здійснити шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі з кредитного рахунку на його поточний рахунок за реквізитами № 6579, відкритий у філії ЗАТ «ОТП Банк» м. Вінниці ( а.с. 34 т. 1).

Цей поточний рахунок у філії ЗАТ «ОТП Банк» м. Вінниці відкритий відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується заявою ОСОБА_2 про відкриття поточного рахунку від 27 грудня 2006 року ( а.с. 143 т. 1), анкетою клієнта ( а.с. 142 т. 1) та договором № В00/1808/06 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб від 27 грудня 2006, укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» ( а.с. 149 т. 1).

Касові документи банку (прибуткові, видаткові, позабалансові ордери та документи до них в іноземній валюті) в період за період із 04 січня по 30 грудня 2006 року знищено, як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне зазначення, про що складено акт № 9, затверджений членом правління АТ «ОТП Банк» про вилучення для знищення документів ( а.с. 160-166 т. 1)

26 січня 2009 року (а.с. 16-18 т. 1), 25 травня 2009 року ( а.с. 19-21 т. 1), 19 листопада 2009 року ( а.с. 22-28 т. 1) між сторонами цього кредитного договору укладено додаткові договори до нього. Ці договори було укладено представником позичальника ОСОБА_5 на підставі наданої йому довіреності (а.с. 155 т. 1).

Після укладення додаткового договору від 19 листопада 2009 та відповідно до його умов, позичальником отримано транш у сумі 7 324,05 доларів США ( а.с. 35 т. 1).

Зі змісту висновку експерта, за результатом проведення судово-економічної експертизи № ОС-21 від 14 серпня 2013 року, вбачається, що банк виконав зобовязання за кредитним договором та додатковими до нього договорами щодо видачі кредитних коштів (а.с. 117-198 т. 1).

У забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_3 28 грудня 2006 року укладено договір поруки № SR-B00/294/2006 (а.с. 29-30 т. 1). Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники та порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі, в тому числі і повернення основної суми кредиту, наданого боржнику, сплата відсотків за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків.

Згідно додаткового договору № 1 від 25 травня 2009 року до договору поруки, порукою забезпечено кредитний договір № CNL-B00/294/2006 від 28.12.06, укладений між кредитором та боржником ОСОБА_2, з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками та у разі зміни розміру боргових зобовязань після укладення вказаного додаткового договору, такі боргові зобовязання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до нього ( а.с. 31 т. 1).

28 грудня 2006 року у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки №PCNL-B00/294/2006 ( а.с. 36-41 т. 1), відповідно до якого ОСОБА_4 передав банку в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - цілий житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою м. Вінниця, вул. Суворова, 6а. Іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії, а саме повернення кредиту, сплата процентів за користування кредитом, сплата пені за прострочення повернення кредиту та процентів.

10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» продано (переуступлено) права на кредитний портфель, який міститься у Додатку 1 до цього договору, до якого віднесено і зобовязання за вказаним кредитним договором (а.с. 48-63 т. 1).

10 грудня 2010 року між цими ж фінансовими установами укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, зокрема і за вказаним вище договором іпотеки (а.с. 64- 70 т. 1).

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повідомлені позивачем про відступлення ПАТ «ОТП Банк» права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та заміну кредитора у зобовязанні, що підтверджується досудовими вимогами та поштовими документами про їх відправлення. Цими вимогами позивач також звернувся до боржників про дострокове виконання боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів шляхом внесення на рахунок, відкритий у банку, залишку заборгованості за кредитом у сумі 138 733,58 доларів США та 44 784, 32 доларів США ( а.с. 71-76 т. 1).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість за кредитним договором станом на 10 вересня 2012 року складає 183 464,91 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 10 вересня 2012 року еквівалентно 1 466 435 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 138 733,58 доларів США, що еквівалентно 1 108 897,50 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 44 731,33 доларів США, що еквівалентно 357 537,52 грн. Сума пені, нарахованої відповідно до п.4.1.1 кредитного договору станом на 10 вересня 2012 становить 3 790 902,70 грн. ( а.с. 77, 78)

Разом з тим, зазначеним висновком експерта встановлено, що заборгованість за кредитним договором становить 182 303,34 доларів США, з яких 138 733,58 доларів США залишок заборгованості за тілом кредиту та 43 569,76 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами.

Встановивши вказані обставини, надавши кожному із доказів оцінку та оцінивши ці докази у їх сукупності, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 3, 525, 526, 530, 626, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 33, 38, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», дійшов обгрутованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Зокрема, вірними є висновки суду про доведеність позивачем тих обставин, що кредитором за вказаним договором свої зобовязання було виконано, зокрема надано ОСОБА_2 кредитні кошти, зобовязання за цим договором, додатковими до нього договорами, договорами поруки та іпотеки підлягають виконанню. Цю обставину відповідачами належними та допустимими доказами не спростовано. Визначаючи розмір заборгованості, суд обґрунтовано взяв до уваги розрахунок експерта, визначений за результатом проведення судово-економічної експертизи № ОС-21 від 14 серпня 2013 року, який в частині визначення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами є відмінним від розрахунку позивача, та стягнув солідарно з відповідачів суму кредитної заборгованості із врахування висновку експерта щодо її розмірі. Судом вірно застосовано строк позовної давності до вимог позивача про стягнення пені та визначено її у розмірі 1 678 580, 27 грн. Законним та обґрунтованим є й висновок про задоволення вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до посилань на те, що позивачем не було доведено факт видачі ОСОБА_2 кредитних коштів, оскільки такі твердження спростовуються встановленими у справі обставинами, яким судом першої інстанції було надано вірну правові оцінку в їх сукупності. Натомість відповідачі, у порушенням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не довели ті обставини, на які вони посилались як на підставу своїх заперечень, у тому числі й наведену вище обставину.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість рішення суду, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : І.В. Міхасішин

ОСОБА_6