Справа № 2-1260/08
Провадження № 6/316/74/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

секретаря судового засідання: Демешко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодарі Запорізької області подання головного державного виконавця Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, стягувач: ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області 29.06.2017 року звернувся головний державний виконавець Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 з поданням в якому зазначає, що на примусовому виконанні в Енергодарському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавчий документ № 2-1260 виданий 04.09.2008 року Енергодарським міським судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття. Постановою від 15.09.2008 року відкрито провадження, боржник рішення суду не виконує та аліменти не сплачує. Згідно інформації наданої на запити майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє. Боржник до відділу державної виконавчої служби не зявляється, від виконання зобовязань ухиляється.

Просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, без вилучення паспортного документу, до виконання зобовязань покладених виконавчим листом № 2-1260 виданого 04.09.2008 року про стягнення з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх його видів доходів щомісячно.

В судове засідання сторони не зявились, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надали.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх сторін по справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу н6е здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

Судом встановлено, що Енергодарським міським судом Запорізької області по справі №2-1260/2008 на підставі рішення суду від 29 серпня 2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.14), було видано виконавчий лист 04.09.2008 року, про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітків щомісяця, починаючи з 30.07.2008 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на дитину до досягнення відповідного віку і до повноліття дитини (а.с.41); 15.09.2008 року провадження за виконавчим листом було відкрито (а.с.42); Заборгованість у боржника по аліментам за виконавчим листом, станом на 01.11.2016 року становить 56343,92 грн. (а.с.42-зворот); Боржнику надсилались вимоги щодо виконання зобовязань (а.с.36, 36-звот); Ухвалою суду від 18 листопада 2016 року боржника було оголошено у розшук (а.с.33).

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Згідно ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Питання виконання судових рішень неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» зазначений Суд наголосив: «... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадже6ння», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, під час здійснення виконавчого провадження, державний виконавець має право звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В узагальненні судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 р. «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», зазначено, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК. На підставі цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, встановленому ЦПК, щодо боржників у виконавчому провадженні за будь-якими виконавчими документами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження», примусове виконання яких здійснюється державною виконавчою службою.

Також, зазначено: оскільки інші процесуальні кодекси не містять норм щодо процесуального порядку обмеження права боржника на виїзд за межі України, ст. 377-1 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства, та рішень інших органів (посадових осіб)

Відповідно до ч.1 ст.377-1 Цивільного процесуального кодексу України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

При цьому, вирішуючи питання щодо тимчасового обмеження, суд враховує, що під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В матеріалах справи відсутні докази які б свідчили про те, що боржник вчиняє будь-які дії, направлені на виконання судового рішення. В підтвердження ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду свідчить також той факт, що ухвалою суду, яка набрала законної сили, боржника оголошено у розшук.

Враховуючи все вищевикладене, суд, з метою повного та своєчасного забезпечення виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 серпня 2008 року по цивільній справі № 2-1260/2008 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за яким 04.09.2008 року судом видано виконавчий лист №2-1260/2008 про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітків щомісяця, починаючи з 30.07.2008 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на дитину до досягнення відповідного віку і до повноліття дитини, на підставі якого відкрито виконавче провадження №9050852 та для запобігання подальшого ухилення від його виконання, вважає необхідним задовольнити подання про тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника: ОСОБА_3 до моменту фактичного виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 8, 11, 14, 197, 208, 210, 292, 293, 294, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, стягувач: ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, до моменту фактичного виконання ним зобовязань за виконавчим листом №2-1260/2008 виданим 04.09.2008 року на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 серпня 2008 року по цивільній справі № 2-1260/2008 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким призначено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в 1/4 частини від усіх видів його заробітків щомісяця, починаючи з 30.07.2008 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на дитину до досягнення відповідного віку і до повноліття дитини.

Копію ухвали направити до Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - для виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення через Енергодарський міський суд Запорізької області до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подачі скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Оскарження ухвали щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не перешкоджає подальшому здійсненню виконавчого провадження.

Суддя М. В. Капустинський