Справа №575/1215/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Савєльєва А. І.
Номер провадження 22-ц/788/1202/17 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
24 жовтня 2017 року м.Суми
судді Апеляційного суду Сумської області Ткачук С.С. стосовно рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 24 жовтня 2017 року у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 07 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 07.06.2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.03.2013 року в сумі 33887,69 грн. та 1378,00 грн. в рахунок повернення сплаченого судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини, з приводу виконання кредитного зобов'язання. ОСОБА_3 порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків, а тому з неї на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитним договором у заявленому розмірі.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 24.10.2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 07.06.2017 року в даній справі змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2972,72 грн., в.т.ч. заборгованість: по кредиту - 1914,59 грн.; за відсотками - 1058,13 грн. та в рахунок компенсації судового збору 137,80 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 200,00 грн. у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Підставою для ухвалення такого рішення апеляційним судом, стало те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виникнення між сторонами по справі правовідносин, що випливають з кредитного договору, проте місцевим судом не було враховано, що розмір кредитної заборгованості в частині нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду, а також в Умовах і правилах надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року, які не підписанні відповідачем, тому розмір відсотків за користування кредитними коштами підлягає стягненню на рівні облікової ставки НБУ, а вимоги щодо стягнення пені та штрафних санкцій не підлягають задоволенню.

Проте з такими висновками колегії суддів апеляційного суду не погоджуюсь, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054, ст. 1055, ч. 2 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов'язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Підставами вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», викладених у позові, є порушення відповідачем умов кредитного договору, який складається з анкети-заяви, Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року.

09.03.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 відбулось підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. У розділі визначення бажаного кредитного ліміту по платіжній картці кредитка «Універсальна»/ GOLD розмір кредитного ліміту не зазначено (а.с. 5, 103, 104).

Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне - «Я согласен(-на) с тем, что данное заявление вместе с Памяткой клиента, Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами составляют между мной и банком договор о предоставлении банковских услуг. Я ознакомился(-ась) с договором о предоставлении банковских услуг до его заключения и согласен(-на) с его условиями. Экземпляр договора о предоставлении банковских услуг согласен(-на) получить путем распечатки с сайта http://privatbank.ua. Условия и Правила предоставления банковских услуг размещены на официальном сайте Приватбанка www.privatbank.ua. Я обвязуюсь исполнять требования Условий и Правил предоставления банковских услуг, а также регулярно ознакомляться с их изменениями на сайте Приватбанка www.privatbank.ua».

Номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими Умовами і правилами, тарифами ознайомлена ОСОБА_3 та дала згоду у анкеті-заяві не зазначено.

Додані банком до позовної заяви Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року, які ОСОБА_3 не підписані.

Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку пред'явлених документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карку. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Отже, визначений банком порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, передбачає обов'язковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме - заяви, пам'ятки, довідки про умови кредитування.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 підписала тільки заяву, в якій є тільки позначка про її ознайомлення з договором про надання банківських послуг до укладення і згода з його умовами, та згода на отримання екземпляру договору шляхом роздруківки із сайту http://privatbank.ua, Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Приватбанка www.privatbank.ua, які вона згодна виконувати та регулярно знайомитися із змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

В судовому засіданні представник банку не довів факту роздруківки банком Умов та правил надання банківських послуг і вручення відповідачу, яка не має навиків користування комп'ютерною технікою, а тому була позбавлена можливості ознайомлення з їх умовами на час підписання анкети-заяви.

Отже, самими умовами обслуговування клієнтів, які виявили бажання отримати кредитну картку відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, передбачено визначення з клієнтом виду кредитної картки, підписання з ним Пам'ятки клієнта/довідки про умови кредитування і заяви, де повинен зазначатися вид кредитної картки узгодженої з клієнтом.

Відповідно до статей 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Враховуючи правову позицію викладену у рішенні Конституційного суду України від 10.11.2011 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), згідно якої держава забезпечує особливий захист спожива більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору, що здійснюється через встановлення особливого порядку укладенні цивільних договорів споживчого кредиту, із оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на час підписання анкети-заяви 09.03.2013 року, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Але наведені цим Законом умови перед укладенням споживчого кредиту банком не було дотримано.

Крім того, відповідач є особою переміщеною з території проведення антитерористичної операції і тому позбавлена можливості доказування належними доказами своїх заперечень на позов.

Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 09.03.2013 року, підписана ОСОБА_3, не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду виданої кредитної картки та її номеру.

А представлена Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою визначено банком розмір щомісячних платежів, розмір штрафних санкцій та порядок внесення щомісячних платежів, яка також не була підписана відповідачем, не є складовою Умов та правил надання банківських послуг, з якими, як про це зазначено у анкеті-заяві, була ознайомлена ОСОБА_3 при підписанні 09.03.2013 року.

Представлені банком як докази підписання кредитного договору, а саме: підписана відповідачем анкета-заява та фотознімок, на якому відображена відповідач з утриманням в руці картки «Універсальна», номер якої не можливо встановити, без належного доведення в суді іншими доказами про отримання останньою кредитної картки НОМЕР_1, ґрунтуються на припущеннях, але на підставі виписки з розрахунку кредитної карти НОМЕР_1 були визнані апеляційним судом належними доказами укладення сторонами кредитного договору, оскільки саме із застосуванням кредитної картки відбулось зняття кредитних коштів з банківського рахунку.

Отже, через відсутність переконливих доказів укладення сторонами узгодженого письмового кредитного договору, в основу доведеності існування між сторонами кредитних відносин всупереч нормі ч. 4 ст. 60 ЦПК України, були взяті місцевим і апеляційним судом як докази існування між сторонами кредитних відносин які ґрунтуються на припущеннях і не спростовують заперечень відповідача з приводу того, що наміру про отримання кредиту, прийшовши до банку 09.03.2013 р., вона не мала і скористалась послугами банку для вирішення питання отримання переказу та відправлення грошей, а також проте, що вона, підписавши анкету-заяву без відображення виду і номеру кредитної картки, сфотографувавшись із наданою їй кредитною карткою «Універсальна», її не отримала.

Також заслуговує уваги та обставина, що анкета-заява не містить виду номеру, ліміту кредиту, а на представленому банком скріншоті про номер кредитної картки зазначено, крім номеру кредитної картки, номеру відкритого рахунку, розміру ліміту 2000,00 грн. та референс договору SAMDN4418, але такої відзнаки анкета-заява не містить.

Представник банку підтвердив відсутність інших договорів укладених з ОСОБА_3

Крім того, факт зняття кредитних коштів із застосуванням кредитної картки НОМЕР_1 у період з 09.03.13 р. по 30.09.2017 р. банком доведено, але факт використання фізичною особою кредитної карти, яка є тільки інструментом зняття готівкових коштів за укладеним кредитним договором, а не доказом укладення сторонами письмової форми кредитного договору, умовами якого повинні регулюються права та обов'язки сторін (позикодавця та позичальника).

Саме на підставі доведеності укладання кредитного договору обґрунтовано предмет позовних вимог банку.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017р. у справі № 6-2320/цс16.

Також слід врахувати, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в затверджених Умовах та правилах та у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки, ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору - це відсутність у сторони, що приєднується можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що між сторонами по справі на підставі анкети-заяви не виникло кредитних відносин, оскільки підписаною анкетою-заявою не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин: розміру кредиту, процентів за користування кредитом, питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, неустойки (пені, штрафу), а також вид, номер кредитної картки, з якої відбувалось зняття коштів, а також і час її отримання відповідачем.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 і при зміні апеляційним судом рішення місцевого суду в частині розміру заборгованості, фактично не було правильно визначено характеру існуючих правовідносин і вирішено спір.

Суддя Апеляційного суду

Сумської області С.С. Ткачук