УХВАЛА

іменем україни

12 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» на рішення апеляційного суду Донецької області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютого 2016 року кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» (далі - КС «Азовська кредитна компанія») звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 березня 2008 року між КС «Азовська кредитна компанія» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 10 тис. грн строком на 36 місяців з кінцевим терміном погашення 28 березня 2011 року.

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом відповідачка повинна сплачувати кожні тридцять календарних днів 0,07 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, щомісячний обов'язковий платіж дорівнює 400 грн.

Відповідно до п. 3.4 кредитного договору у разі прострочення платежів більш ніж на 30 днів оплата за користування кредитом може визначатися з розрахунку 1,00 % від суми залишку кредиту за кожен день прострочення.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26 березня 2008 року між КС «Азовська кредитна компанія» та ОСОБА_4 було укладено договір поручительства, згідно з яким поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 3.2 договору поручительства поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, включаючи повернення кредиту, оплату процентів за користування кредитом, оплату додаткових процентів, відшкодування збитків, нанесених кредиторові невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 29 червня 2011 року становить 39 312 грн 68 коп. і складається із: 9 419 грн 07 коп. - заборгованість за кредитом; 2 672 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 27 221 грн 11 коп. - заборгованість за відсотками за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором за період з 29 листопада 2009 року по 29 червня 2011 року.

З урахуванням зазначеного КС «Азовська кредитна компанія» просила стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом у сумі 39 312 грн 68 коп. та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 листопада 2011 року позов КС «Азовська кредитна компанія» задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь КС «Азовська кредитна компанія» заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 3 12 гри 68 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 20 липня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 листопада 2011 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_6. та ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь КС «Азовська кредитна компанія» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 190 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1 200 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 990 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КС «Азовська кредитна компанія» заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 122 грн 68 коп. яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 8 219 грн 07 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 28 903 грн 61 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі КС «Азовська кредитна компанія», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що боржник належним чином не виконував зобов'язання за кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з боржника та поручителя.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що поручитель має відповідати за зобов'язаннями боржника, які не виконані в період з 15 січня 2011 року по 28 березня 2011 року.

Такі висновки є правильними, ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Судом установлено, що 26 березня 2008 року між КС «Азовська кредитна компанія» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 10 тис. грн строком на 36 місяців з кінцевим терміном погашення 28 березня 2011 року.

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом відповідачка повинна сплачувати кожні тридцять календарних днів 0,07 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, щомісячний обов'язковий платіж дорівнює 400 грн.

Відповідно до п. 3.4 кредитного договору у разі прострочення платежів більш ніж на 30 днів оплата за користування кредитом може визначатися з розрахунку 1,00 % від суми залишку кредиту за кожен день прострочення.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26 березня 2008 року між КС «Азовська кредитна компанія» та ОСОБА_4 було укладено договір поручительства, згідно з яким поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 3.2 договору поручительства поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, включаючи повернення кредиту, оплату процентів за користування кредитом, оплату додаткових процентів, відшкодування збитків, нанесених кредиторові невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору.

Згідно з розрахунком, наданим КС «Азовська кредитна компанія», заборгованість за кредитом станом на 29 червня 2011 року становить 39 312 грн 68 коп. і складається із: 9 419 грн 07 коп. - заборгованість за кредитом; 2 672 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 27 221 грн 11 коп. - заборгованість за відсотками за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором за період з 29 листопада 2009 року по 29 червня 2011 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов'язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, боржник (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 28 березня 2011 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що строк кредиту закінчився 28 березня 2011 року, позивач пред'явив вимогу до поручителя 15 липня 2011 року, а тому поручитель має відповідати за зобов'язаннями боржника, які не виконані в період з 15 січня 2011 року по 28 березня 2011 року, щодо інших щомісячних платежів позивачем пропущено строк передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеній у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик