Справа № 750/6286/17
Провадження № 2/750/1756/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої - судді Карапута Л.В.,

секретаря - Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

04.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2126, місце розташування якої: АДРЕСА_1

В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

13.12.2016 року рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). Вказаним рішенням суду також було визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1

Згідно договору купівлі-продажу від 04.05.2007 року ОСОБА_2 придбав земельну ділянку площею 0,10 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 19.04.2017 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі -СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Також, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК Україниу разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положення ч. 2 ст. 60 СК України гарантує подружжю, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Така норма закону встановлює презумпцію права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі.

Аналогічне положення міститься і в ч. 3 ст. 368 ЦК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як передбачено ч. 1 ст. 61 СК України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Крім того, розірвання шлюбу, як передбачено ч. 1 ст. 68 СК України, не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Положення ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, має аналогічний зміст та яким передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як випливає зі змісту ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, ОСОБА_1 має право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2126, місце розташування якої: АДРЕСА_1.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2126, місце розташування якої: АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута