Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно списаних коштів, відшкодування моральної шкоди; за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно списаних коштів, відшкодування моральної шкоди. Протягом часу розгляду справи ОСОБА_4 неодноразово збільшував розмір позовних вимог.

На обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначав, що 04 березня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір б/н шляхом встановлення кредитного ліміту в розмірі 6 100 грн на кредитну картку «Універсальна», номер картки НОМЕР_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку на рахунку у пільговий період (до 55 днів) в розмірі 0,01 %, після закінчення пільгового періоду (понад 55 днів) - 26,4 %. 24 травня 2014 року кредитний ліміт було збільшено до 8 тис. грн.

Станом на кінець дня 09 червня 2014 року залишок на платіжній картці становив 7 998 грн 95 коп., тобто, у користуванні ОСОБА_4 перебували кредитні кошти в межах кредитного ліміту. Згідно з умовами кредитного договору наступною датою погашення кредиту було 25 червня 2014 року.

Крім того, внаслідок протиправних дій банку ОСОБА_4 зазнав немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які він оцінив у 100 тис. грн.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_4 просив: визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання грошових коштів в сумі 214 829 грн 28 коп. з карткового рахунку картки «Універсальна» № НОМЕР_1; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь безпідставно списані грошові кошти в розмірі 214 829 грн 28 коп., шляхом зарахування стягнутої суми на картковий рахунок картки «Універсальна» № НОМЕР_1; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь моральну шкоду в розмірі 100 тис. грн.

У листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що ОСОБА_4 здійснював переказ коштів/платежі за допомогою систем дистанційного обслуговування з використанням одночасно старої та нової версії web-інтерфейсу LiqРay (торговельна марка банку, унікальний веб-інтерфейс для введення реквізитів платежу в мережі Інтернет та ініціювання переказу грошових коштів). ПАТ КБ «ПриватБанк» є оператором, який приймає на себе зобов'язання здійснювати прийом/переказ грошових коштів від клієнта за допомогою web-інтерфейсу Liqpay.

04 березня 2013 року ОСОБА_4 отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» та провів активізацію кредитної картки № НОМЕР_1, а перед цим 19 липня 2011 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, уклавши, таким чином, договір про надання банківських послуг з ПриватБанком. Отже, юридичною підставою для роботи клієнта (ОСОБА_4.) за допомогою систем дистанційного обслуговування з використання web-інтерфейсу LiqРay і оброблення банком дистанційних розпоряджень клієнта є договір банківського рахунку.

Крім того, ОСОБА_4 24 жовтня 2011 року зареєструвався в web-інтерфейсі Liqpay, використання якого регламентується опублікованою ПриватБанком Угодою користувача. Основним фінансовим телефоном ОСОБА_4, що дозволяє проводити банківські операції за системою «з телефону на телефон» або «оплата за допомогою телефону», є номер мобільного телефону НОМЕР_4, до цього телефону підкріплені віртуальні карткові рахунки: НОМЕР_2 (валюта - українська гривня), НОМЕР_3 (валюта - долар США).

10 червня 2014 року співробітниками Центру електронного бізнесу Головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі службової записки № 6814970 «Про дебетування карт по шахрайським операціям в Liqpay» було здійснено дебетування кредитної карти № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, на суму 128 222 грн 92 коп. Згідно з цією службовою запискою співробітниками Центру електронного бізнесу Головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» установлено, що 14 квітня 2014 року виявлена технічна помилка/збій в старому інтерфейсі Liqpay. Так, клієнти, в тому числі ОСОБА_4, мали можливість створювати платежі на користь великих мерчантів-обмінників, і в той же час ці ж самі грошові кошти виводити в новий інтерфейс Liqpay, через те, що банківський переказ/проводка в старому LiqРay йде 1-2 години, а в новому - онлайн (миттєво). Відповідно, ОСОБА_4 таким чином отримував кошти двічі.

ОСОБА_4 використав технічну помилку як схему для власного збагачення в період з 17 березня до 22 квітня 2014 року, проводячи платежі і переказуючи собі кошти на кредитну картку в проміжку відправлення платежів мерчанту.

Таким чином, відбулося тимчасове блокування аккаунта та дебетування картки ОСОБА_4, тобто списання коштів з картки з аккаунта для погашення заборгованості за платежами, які не пройшли спочатку, але які банк повинен був здійснити на користь мерчантів-обмінників вже після дебетування кредитної картки 11 червня 2014 року на загальну суму 128 222 грн 92 коп.

ОСОБА_4 таким чином скористався банківськими грошима на суму 128 222 грн 92 коп. і тому на цю суму утворився несанкціонований овердрафт.

Право банку на списання грошових коштів з рахунку клієнта без його розпорядження можливе відповідно до положень ч. 2 ст. 1071 ЦК України, а саме, у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Позичальник ОСОБА_4 на порушення вимог закону та умов договору зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 04 березня 2013 року № SAMDN4048 (кредитна картка № НОМЕР_1) належним чином не виконує.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_4 станом на 31 жовтня 2014 року має перед банком заборгованість за кредитним договором у сумі 168 151 грн 05 коп., яка складається з наступного: 136 221 грн 87 коп. - заборгованість за кредитом; 31 679 грн 18 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 250 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року позов ОСОБА_4. задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання 10 червня 2014 року з рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 128 222 грн 92 коп. згідно із службовою запискою 6814970 та всіх нарахованих щодо неї відсотків та пені.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувати безпідставно списані грошові кошти у сумі 128 222 грн 92 коп. та нараховані щодо них відсотки та пеню на картковий рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_1.

У іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 7 998 грн 95 коп.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 04 березня 2013 року № SAMDN4048 в сумі 168 151 грн 05 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що банком не представлено, а судом не здобуто беззаперечних доказів на підтвердження незаконності дій ОСОБА_4 та спростування його доводів та правомірності дій банку. Діями банку порушено права ОСОБА_4, які підлягають захисту шляхом визнання дій банку щодо списання 10 червня 2014 року з рахунку позивача коштів у розмірі 128 222 грн 92 коп. згідно із службовою запискою 6814970, всіх нарахованих щодо неї відсотків та пені неправомірними та зобов'язання банку перерахувати безпідставно списані грошові кошти у сумі 128 222 грн 92 коп. та нараховані відсотки та пеню на рахунок № НОМЕР_1.

При вирішенні зустрічного позову, суд виходив із того, що, оскільки судом встановлено неправомірність списання банком з рахунку ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 128 222 грн 92 коп. та відповідного нарахування відсотків, вимоги позову про стягнення зазначеної суми з ОСОБА_4 як заборгованості за несанкціонованим овердрафтом та процентами на несанкціонований овердрафт не підлягають задоволенню. Разом із тим при вирішенні зустрічного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення в частині стягнення заборгованості у сумі 7 998 грн 95 коп., яка фактично ОСОБА_4 визнається. При цьому, згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, розрахунок відсотків здійснено на загальну суму заборгованості за кредитом - 136 221 грн 87 коп. (яка складається із суми заборгованості за кредитом - 7 998 грн 95 коп. та суми несанкціонованого овердрафту - 128 222 грн 92 коп.). Оскільки банком не надано розрахунок заборгованості за зустрічним позовом, у якому було б відображено суму відсотків, які нараховувалися на суму 7 998 грн 95 коп. заборгованості за кредитом, під час розгляду справи представником банку вказана сума також визначена не була, а також у зв'язку з відсутністю детального розрахунку пені у сумі 250 грн, у стягненні відсотків за користування кредитом у сумі 7 998 грн 95 коп., а також пені в розмірі 250 грн суд першої інстанції відмовив у позові у зв'язку з недоведеністю.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові ОСОБА_4, зазначав, що 19 липня 2011 року ОСОБА_4, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг, який складають його заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами.

04 березня 2013 року ОСОБА_4 отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» та провів активізацію кредитної картки № НОМЕР_1, що визнається сторонами у справі.

Із виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що 04 березня 2013 року мало місце встановлення кредитного ліміту у розмірі 6 100 грн і зниження кредитного ліміту до 300 грн.

Станом на 23 травня 2014 року сума залишку по платіжній картці становила 6 040 грн, 24 травня 2014 року кредитний ліміт було збільшено до 8 тис. грн.

Станом на 09 червня 2014 року сума залишку по платіжній картці становила 7 998 грн 95 коп., тобто в користуванні позичальника перебували кошти в межах встановленого банком кредитного ліміту. Згідно з умовами кредитного договору, датою погашення кредиту було 25 червня 2014 року.

10 червня 2014 року банк здійснив списання на свою користь з кредитної картки ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 128 222 грн 92 коп. У якості підстави для здійснення цієї операції у виписці з карткового рахунку зазначено: «Служебная операція согласно СЗ 6814970 перевод (дебетная часть)». З урахуванням цього, станом на 10 червня 2014 року сума залишку по платіжній картці склала 136 221 грн 87 коп.

У подальшому банком щомісяця нараховувалися проценти за прострочений кредит у сумі 7 998 грн 95 коп. та проценти за прострочений овердрафт на суму 128 222 грн 92 коп., що підтверджується наданими виписками з карткового рахунку № НОМЕР_1. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи і визнаються сторонами.

Щодо списання 10 червня 2014 року банком на свою користь з кредитної картки ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 128 222 грн 92 коп., судом встановлено наступне.

ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до ст. 634 ЦК України публічно пропонує необмеженому колу фізичних осіб можливість отримання послуг переказу грошових коштів, використовуючи web-інтерфейс LiqРay, для чого опублікувало Угоду користувача (Пользовательское соглашение).

За положеннями п. 5.6 Угоди користувача в момент здійснення акцепту клієнту присвоюється унікальний обліковий запис в web-інтерфейсі LiqРay, який відповідає номеру мобільного телефону, вказаному користувачем в формулярі.

Угода користувача вважається укладеною та вступає в силу з моменту акцепту, що визначається часом введення користувачем на сайті унікального одноразового паролю, отриманого на номер телефону, вказаний при реєстрації (п. 5.7).

Отже, обставини справи дають підстави для висновку, що у правовідносинах, які виникли між сторонами, Угода користувача є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Крім того, відповідно до інформаційної довідки про web-сервіс LiqРay відправка переводу грошових коштів здійснюється виключно на електронний платіжний засіб (карту) отримувача, реквізити якої зазначаються відправником.

Згідно із скріншотом із банківського програмного комплексу 24 жовтня 2011 року ОСОБА_4 зареєстрований у веб-інтерфейсі LiqРay та до номера мобільного телефону НОМЕР_4 підкріплений віртуальний картковий рахунок НОМЕР_2 (валюта: українська гривня).

Тобто, ОСОБА_4 приєднався до запропонованої угоди шляхом реєстрації в web-інтерфейсі LiqРay, тим самим повністю погодився з усіма умовами Угоди (договору приєднання) про використання web-інтерфейсу LiqРay, що визнається сторонами. Телефоном ОСОБА_4, що дозволяє проводити банківські операції за системою «з телефону на телефон» або «оплата за допомогою телефону», є номер НОМЕР_4, до цього номера телефону підкріплені віртуальні карткові рахунки: НОМЕР_2 (валюта - українська гривня), НОМЕР_3 (валюта - долар США) для використання позивачем у роботі із платіжним пристроєм (програмно-технічним комплексом самообслуговування web-інтерфейсом Liqpay).

У матеріалах справи міститься копія виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» за особовим рахунком № НОМЕР_2 (LiqРay), відкритим на ім'я ОСОБА_4, за період з 01 березня до 11 червня 2014 року, яка містить відомості щодо надходження та списання коштів на вказаний банківський рахунок.

Списані 10 червня 2014 року з карткового рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 128 222 грн 92 коп. (із призначенням платежу «Служебная операция согласно СЗ 6814970 перевод (дебетная часть)» були зараховані на картковий рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_2 (із призначенням платежу «Служебная операция согласно СЗ 6814970 перевод (кредитная часть)».

Наступного дня після списання з карткового рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 128 222 грн 92 коп., 11 червня 2014 року банком були взяті в обробку та виконані 40 платежів на загальну суму 128 222 грн 92 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_2 на користь третіх осіб.

Виписка за картковим рахунком/картою № НОМЕР_2 містить 40 операцій від 11 червня 2014 року списання з карткового рахунку на загальну суму 128 222 грн 92 коп.

Отримувач ТОВ «Діджітал Пеймент сістемс» листом від 13 січня 2015 року, вих. № 08, повідомив, що за номером телефону ОСОБА_4 НОМЕР_4, карткою/рахунком № НОМЕР_2 було здійснено транзакції/платежі за допомогою платіжного сервісу «Єдиний гаманець», а саме: сорок операцій за період з 04 березня до 14 квітня 2014 року, із зазначенням Id платежу, номера рахунку, суми, дати та часу зарахування кожної оплати, опису операції - поповнення рахунку № 1718583, всього на суму 128 222 грн 92 коп.

Зі змісту службової записки від 11 червня 2014 року № Э.24.0.0.0/4-2428 «Про дебетування карт по шахрайським операціям в Liqрay», вбачається, що 14 квітня 2014 року була виявлена біла пляма в старому інтерфейсі LiqPay. Клієнти мали можливість створювати платежі на користь великих мерчантів-обмінників (це 56 мерчантів, які користуються старим LiqPay) і в той же час ці ж кошти виводити у новому інтерфейсі LiqPay, оскільки проводка в старому LiqРay становить 1-2 години, а в новому LiqРay - онлайн. Унаслідок цього кошти вони отримували двічі: 1: послуга від мерчанта-обмінника (якому зі сторони банку приходить статус «успіх»); 2: вивід на карту тих коштів, які не дійшли до мерчанта-обмінника. Дебетовані карти за шахрайськими операціями в LiqРay згідно з додатком 1.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 25 квітня 2016 року № 4053/54-15, проведеної судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Машиніченком О.А., загальна сума операцій, проведених за рахунком № НОМЕР_2 в старій та новій версії інтерфейсу LiqРay за період, що досліджується, визначається, як сума операцій, відображених в банківській виписці та у виписках з адмінпанелей про проведення операцій/платежів з використанням web-інтерфейсу LiqРay, які розшифровуються відповідними платіжними дорученнями.

Отже, з урахуванням відомостей, що містяться у наданих для дослідження документах, встановлено, що взагалі в старій та новій версії інтерфейсу LiqРay: сума зарахувань (поповнення) на рахунок № НОМЕР_2 за період з 04 березня до 15 квітня 2014 року (включно) становить 104 145 грн 41 коп.; сума списань (платежів), здійснених з рахунку № НОМЕР_2 за період з 04 березня до 15 квітня 2014 року (включно) становить 232 374 грн 68 коп.

Відповідно, сума грошових коштів, на яку користувачем/клієнтом було ініційоване та проведено банком операції у старій та новій версіях інтерфейсу LiqРay з рахунку № НОМЕР_2 не відповідає тій сумі грошових коштів, яка зараховувалась клієнтом та надходила від інших клієнтів/користувачів.

Зазначено, що матеріали справи не містять документально визначених ознак, за якими можна класифікувати наведені вище масиви даних як транзакції, що виконані із застосуванням нового або старого інтерфейсу LiqРay.

З огляду на наведене, експерт дійшов висновку, що на рахунок № НОМЕР_2 в період з 04 березня до 15 квітня 2014 року (включно) було зараховано грошові кошти у сумі 104 145 грн 41 коп.; з рахунку № НОМЕР_2 в період з 04 березня до 15 квітня 2014 року (включно) було знято (списано) грошові кошти у сумі 232 374 грн 68 коп.

Оскільки матеріали справи не містять документально визначених ознак, за якими можна класифікувати наведені вище документи як такі, що містять відомості за транзакціями, виконаними із застосуванням нового чи старого інтерфейсу LiqРay, наведено результати дослідження за обома масивам даних: згідно з наданою випискою банку за рахунком № НОМЕР_2, сума зарахованих коштів складає 104 145 грн 41 коп., сума знятих (списаних) коштів складає 104 151 грн 76 коп.; згідно з даними наданих виписок з адмінпанелей про проведення операцій/платежів з використанням web-інтерфейсу LiqРay та платіжних доручень, сума зарахованих коштів складає 0 грн, сума знятих (списаних) коштів складає 128 222 грн 92 коп.

У результаті дослідження наданих експерту документів установлено, що сума грошових коштів, на яку користувачем/клієнтом було ініційоване та проведено банком операції у старій та новій версіях інтерфейсу web-інтерфейсу LiqРay з рахунку № НОМЕР_2, не відповідає тій сумі грошових коштів, яка зараховувалась клієнтом та надходила від інших клієнтів/користувачів.

Отже, ОСОБА_4, будучи користувачем послуги web-інтерфейсу LiqРay, що надається ПАТ КБ «ПриватБанк» з переказу грошових коштів, ініціював та отримав виконання від банку доручень з перерахування грошових коштів. При цьому сума коштів в розмірі 128 222 грн 92 коп. є сумою, яка не була забезпечена залишком коштів на рахунку, перерахування такої суми було ініційовано ОСОБА_4 та отримано відповідні послуги від банку понад суму, що малася на рахунку, тому на суму 128 222 грн 92 коп. утворився несанкціонований овердрафт.

Крім того, ініціювання та відповідно отримання виконання від банку доручень з перерахування грошових коштів з надмірним використанням суми стало можливим у зв'язку зі здійсненням банком заміни старого інтерфейсу на новий із доповненням його функціонального наповнення та зміною технологічної обробки платежів. ОСОБА_4 використовував можливість здійснювати переказ грошових коштів як в старому, так і в новому web-інтерфейсах LiqРay.

Таким чином, ОСОБА_4 не тільки був зареєстрований як користувач в системі LiqРay, а й неодноразово ініціював та отримував виконання від ПАТ КБ «ПриватБанк» як банківської установи операцій з перерахування грошових коштів.

При цьому, виходячи з особливостей функціонування платіжного пристрою web-інтерфейсах LiqРay, єдиною законною підставою для здійснення вказаних переказів з ініціативи ОСОБА_4 як користувача системи, має бути сформований останнім та направлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунковий документ (платіжне доручення), в якому мають бути зазначені всі необхідні реквізити платежу, що містяться у затвердженій постановою Правління НБУ Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті від 21 січня 2004 року № 22.

Надмірне використання грошових коштів в сумі 128 222 грн 92 коп. стало можливим у зв'язку з ініціюванням переказу грошових коштів саме ОСОБА_4 після перевірки його персональних даних (верифікації) як клієнта угоди.

Згідно з умовами п. 6.3 Угоди користувача банк не несе відповідальність за збитки клієнта, вчинені в результаті неправомірних дій третіх осіб, в тому числі пов'язаних з втратою клієнтом SIM-карти з номером мобільного телефону, який є підтвердженням верифікації.

Система LiqРay є системою, яка прив'язана до мобільного телефону, але проведення клієнтом операцій в системі можливо виключно після ідентифікації клієнта.

ОСОБА_4 не надав доказів того, що він не здійснював операції в системі LiqРay у спірний період, оскільки для здійснення операцій потрібна верифікація у вигляді смс. Про втрату сім-картки і користування його карткою іншими особами для здійснення дій щодо блокування картки ОСОБА_4 банк не повідомляв. Також ОСОБА_4 не повідомив банк про надходження надмірних коштів на свій рахунок, якщо він не здійснював операцій. У період з 04 березня до 15 квітня 2014 року (включно) ОСОБА_4 було здійснено операції в старому та новому web-інтерфейс LiqРay, які дали змогу здійснити перекази коштів на суму 128 222 грн 92 коп., що більше наявних коштів на рахунку, вказані грошові кошти є несанкціонованим овердрафтом. Надмірність зарахованих коштів підтверджується також висновком судово-економічної експертизи від 25 квітня 2016 року № 4053/54-15.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 04 березня 2013 року № SAMDN4048 в сумі 168 151 грн 05 коп., яка складається з наступного: 136 221 грн 87 коп. - заборгованість за кредитом; 31 679 грн 18 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 250 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, відповідно до наданого банком розрахунку, який апеляційний суд вважав обґрунтованим та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору та підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, підстав для скасування ухваленого ним рішення не вбачає.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

При прийнятті до провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги ОСОБА_4, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року ОСОБА_4 було відстрочено сплату судового збору в розмірі 1 725 грн 49 коп., який підлягає стягненню при постановленні даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1 725 (одна тисяча сімсот двадцять п'ять) грн 49 коп. за подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко