Справа №470/283/17 19.07.2017 19.07.2017 19.07.2017
Справа №470/283/17
Провадження № 22ц/784/1634/14 Головуючий у 1-ї інстанції Міщенко Г.В.
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2017 року

за його позовом

до ОСОБА_3 та ОСОБА_5

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

5 травня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_5, в якій просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася, після смерті його рідного брата ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме через те, що на його утриманні знаходилися двоє малолітніх дітей 2005 та 2010 років народження та фінансове становище було скрутним. Крім того, в січні 2015 року він був призваний на військову службу, а в червні 2016 року був засуджений та до 7 березня 2017 року відбував покарання.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення його позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ним не наведено поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини протягом 4 років 8 місяців, після спливу встановленого законом шестимісячного строку.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Так, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 8,06 га та 8,00 га, що розташовані в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с. 9,10).

За матеріалами справи вбачається, що спадкоємці першої черги, після смерті ОСОБА_6 відсутні, проте, у останнього є брати та сестра (сторони по справі), які є спадкоємцями за законом другої черги (стаття 1262 ЦК України) (а.с.13, 32, 34).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли спадщину в силу положень частини 1 статті 1269 ЦК України, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори (а.с.28).

Позивач ОСОБА_4, незважаючи на те, що був обізнаний щодо смерті брата, але відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі шестимісячного строку не подав.

Пред'являючи позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач посилався на те, що не мав матеріальної можливості для звернення з заявою до нотаріальної контори, оскільки на його утриманні знаходилися двоє малолітніх дітей.

Разом з тим, вказані підстави не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 .

Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3, 15, 3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи, на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Тобто, заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв'язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально.

Крім того, згідно довідки фермерського господарства «Оріяна-плюс» від 9 червня 2017 року, позивачу разом з відповідачами, кожному, протягом 2012 - 2016 роки сплачувалися кошти за користування земельними ділянками, на підставі договорів оренди укладених між господарством та померлим ОСОБА_6 (а.с.51).

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на тяжке матеріальне становище позивача не є перешкодою для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини та спростовуються вищезазначеними доказами.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 про визначення додаткового строку є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.

Інші доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду, в скарзі відсутні посилання на докази, які суд не дослідив.

Підстав для перерозподілу судових витрат у порядку статті 88 ЦПК України не має.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча О.О.Ямкова

Судді О.В.Локтіонова

С.Ю.Колосовський