Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф.,Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Елавус ЛТД» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Елавус ЛТД» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Елавус ЛТД» (далі - ТОВ фірми «Елавус ЛТД») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, у якому просив стягнути суму середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 22 березня 2014 року по 02 грудня 2015 року у розмірі 54 026 грн та компенсацію за нараховану, але не виплачену заробітну плату, станом на 02 грудня 2015 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 39 170 грн 36 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 01 липня 2010 року по 21 березня 2014 року він працював у ТОВ фірмі «Елавус ЛТД» на посаді слюсаря та 21 березня 2014 року звільнений за ст. 36 КЗпП за згодою сторін.

Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2014 року з ТОВ фірми «Елавус ЛТД» стягнуто на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 8 513 грн 95 коп., які отримані ним у повному обсязі лише 03 грудня 2015 року, у зв'язку з чим він вимушений був звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ТОВ фірми «Елавус ЛТД» на користь ОСОБА_6 суму середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 22 березня 2014 року по 02 грудня 2015 року у розмірі 54 026 грн, компенсацію за нараховану, але не виплачену заробітну плату, за період по 02грудня 2015 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 39 170 грн 36 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2017 року рішення суду першої інстанції змінено, зменшено стягнену суму компенсації за нараховану, але не виплачену заробітну плату, із 39 170 грн 36 коп. до 6 495 грн 96 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ фірми «Елавус ЛТД», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що з 01 липня 2010 року по 21 березня 2014 року ОСОБА_6 працював у ТОВ фірмі «Елавус ЛТД» на посаді слюсаря та 21 березня 2014 року звільнений за ст. 36 КЗпП за згодою сторін.

Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2014 року з ТОВ фірми «Елавус ЛТД» стягнуто на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 8 513 грн 95 коп., які отримані ним у повному обсязі лише 03 грудня 2015 року.

Перевіряючи правильність вирішення справи судом першої інстанції в частині вимог ОСОБА_6про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, апеляційний суд виходив із того, що несвоєчасність виконання роботодавцем судового наказу від 25 квітня 2014 року становить підставу покладення на нього відповідальності за ст. 117 КЗпП України. Суд першої інстанції обчислив середній заробіток шляхом множення середньоденного заробітку на число календарних днів у періоді затримки. Апеляційний суд при цьому дійшов висновку про те, що проведений судом першої інстанції розрахунок заборгованості відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Колегія суддів із такими висновками апеляційного суду не погоджується, оскільки апеляційний суд не перевірив доводів апеляційної скарги про те, що ухвалою господарського суду Харківської області від 23 червня 2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ фірми «Елавус ЛТД».

Відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 23 жовтня 2015 року визнано кредиторські вимоги ОСОБА_6 до ТОВ фірма «Елавус ЛТД» у розмірі 8 513 грн 95 коп. та включено їх до першої черги задоволення вимог кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 січня 2016 року провадження у справі про банкрутство ТОВ фірма «Елавус ЛТД» припинено у зв'язку із задоволенням всіх кредиторських вимог, у тому числі й позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

У ч. 4 ст. 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що у випадку, передбаченому п. 7 ч. 1 цієї статті, господарський суд в ухвалі про припинення провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними документами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційним судом не враховано, що на момент відкриття провадження у цій справі ухвалою господарського суду Харківської області від 15 січня 2016 року у справі про банкрутство ТОВ фірма «Елавус ЛТД», у якій брав участь ОСОБА_6, визначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними документами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Елавус ЛТД» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик