04.07.2017 Справа № 363/1776/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - Рудюка О.Д.

при секретарі - Давидової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 0,0964 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться в АДРЕСА_1 Позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви до державного нотаріуса у встановлений законом термін.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення власності на земельну ділянку, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить визнати за нимправо власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0964 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, голова сільської ради направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги визнає.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, зареєстроване виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 5.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0964 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області, батьками ОСОБА_1 зазначені батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_2.

Відповідно до спадкової справи № 282/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, індекс справи № 02-14, спадкоємцями ОСОБА_2 є: дочка - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом шляхом подачі заяви № 676 від 03 липня 2012 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області.

28 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір про поділ спадщини, відповідно до якого у спадщину ОСОБА_1 переходять: житловий будинок АДРЕСА_1 1.

28 березня 2017 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 15 серпня 2005 року і зареєстрованого у реєстрі за № 10671, та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданого Вишгородським бюро технічної інвентаризації Київської області 23 серпня 2005 року, реєстраційний номер: 10439401, номер запису 373 в книзі: 10.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Пушняк М.О. з приводу оформлення власності на земельну ділянку, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку.

Відповідно до довідки, виданої Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області № 707 від 15 вересня 2012 року, ОСОБА_2 дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 14 червня 2002 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року актовий запис № 5 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 10874, ОСОБА_8 передав у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0964 га, що знаходиться на території АДРЕСА_1 надану у власність продавцю ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, а покупець ОСОБА_2 прийняла земельну ділянку і сплачує за неї обговорену грошову суму.

Вищевказана земельна ділянка належала ОСОБА_8 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданого Димерською селищною радою 18 травня 2005 року на підставі рішення 2 сесії XXIY скликання Димерської селищної ради від 17 грудня 2004 року за № 109 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 044.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно пункту «а» частини 2 статті 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такого угодою (яка діяла на час смерті ОСОБА_2.).

Відповідно до частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Отже, земельна ділянка площею 0,0964 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться АДРЕСА_1, належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії НОМЕР_6 від 15 серпня 2005 року.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкодавцю ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини належало право власності на вказану земельну ділянку і це право не припинено у зв'язку з її смертю і тому має входити до складу спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 125 ЗК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року мами ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк