Справа №560/1349/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що розташований в с.Велюнь, по вулиці Центральна. 26, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 11 квітня 2002 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 11 квітня 2002 року, залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вулиці Центральна, 26, в с.Велюнь Дубровицького району Рівненської області. Заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому чоловіку.

До початку розгляду справи від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідачів до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №101050 від 12.04.2002 року, ОСОБА_4 помер 11 квітня 2002 року (а.с.5).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті, згідно ст. 1223 ЦК України, здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 319009 від 20 листопада 1977 року (а.с.12).

Спадкоємцями майна за законом першої черги, після смерті ОСОБА_4, який помер 11 квітня 2002 року, окрім позивача, є також відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є дітьми спадкодавця, проте на спадщину вони не претендують.

Згідно виписки з погосподарської книги від 07.08.2017 року №707, виданої Велюнською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, в погосподарській книзі №2, особовий рахунок № 010124, будинок №26, по вул. Центральна, що в с.Велюнь Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_4 (а.с.3).

Як вбачається із довідки №740, виданої 11.09.2017 року Велюнською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_1 на день смерті свого чоловіка, який помер 11 квітня 2002 року проживала та була зареєстрована разом із ним за адресою: с.Велюнь, вул. Центральна, 26, Дубровицького району Рівненської області (а.с.4).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до нотаріуса, однак довідкою від 14.09.2017 року № 369/01-09, виданою приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, що належав померлому.

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася до ФОП ОСОБА_6, яким станом на 22 серпня 2017 року було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №26 по вул. Центральна, що в селі Велюнь Дубровицького району Рівненської області, на імя ОСОБА_4 (а.с. 9-11).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно за № 37424507 від 05 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований по вул. Центральна, 26 в селі Велюнь, Дубровицького району Рівненської області ( а.с.7).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті набув або володів житловим будинком з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Центральна, 26, в с.Велюнь Дубровицького району Рівненської області неправомірно, або, що на нього окрім позивачки, чи відповідачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Отже, суд приходить до висновку про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Центральна, 26, в с.Велюнь Дубровицького району Рівненської області, після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 11 квітня 2002 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7