РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3326/17

Провадження № 2/643/3095/17

01.11.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ференчук О.В., при секретарі Сиротенко О.Є., розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що 05 квітня 2006 року між ним і ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала грошові кошти у сумі 30600,00 грн., що є еквівалентом 6000,00 доларів США, на строк до 05 травня 2006 року. Для врегулювання спору позивач письмово звертався до ОСОБА_3, однак остання не виконує зобов'язань за Договором позики. Віповідно до вимог ст. 257 ЦК України, останнім днем вимоги вважається 06.05.2009 року. Станом на 06.05.2009 року загальна заборгованість становить 6000,00 доларів США. Станом на 01 квітня 2014 року заборгованість також становить 6000,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 65988,60 грн. Посилаючись на норми ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 1323,39 грн. та індекс інфляції в розмірі 10888,12 грн. за період з 01.04.2014 року по 01.12.2014 року, а також витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача пзховні вимоги не визнав. Крім того, посилається на те, що станом на час звернення позивача до суду (14.03.2017 року) сплив строк позовної давності по основному зобов'язанню, а тому сплив строк позовної давності і до всіх додаткових вимог, пов'язаних із основним зобов'язанням, тобто і до вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Як було встановлено судом, 04 квітня 2006 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 укладений нотаріально посвідчений Договір позики, відповідно до якого останній було надано в борг горошову суму в розмірі 30600,00 грн., що за домовленістю сторін є еквівалентом 6000,00 доларів США, на строк до 05 травня 2006 року (а.с.7).

В матеріалах справи наявна копія заяви до відповідача ОСОБА_3, яку позивач уповноважує передати приватного нотаріуса Харківського міського округу Малікову О.К. (а.с. 8).

При цьому відсутні належні докази про направлення цьогго листа на адресу боржника та її отримання.

За змістом ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленими договором, якщо інше не встановлено договором або законом.

Днем виконання зобов'язання за спірним договором позики сторонами та договором визначено 05 травня 2006 року, з цього ж часу розпочався перебіг строку позовної давності для пред'явлення позову до суду з метою захисту своїх цивільних прав та інтересів щодо стягнення з боржника трьох процентів річних та індексу інфляції за користування позикою.

Представник позивача звернувся до суду з позовом 14 березня 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, встановленого ЦПК України.

Представником відповідача заявлено про застосування строку позовної давності. Представником позивача не вказані поважні причини пропущення позовної давності.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що передбачено ст. 257 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі вищенаведеного, суд застосовує положення статей 256-257, 267 ЦК України та відмовляє у позовних вимогах у повному обсязі

Керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова, протягом десяти днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Ференчук