Справа № 310/1668/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

19 липня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та річних за невиконання грошового зобов"язання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та річних за невиконання грошового зобов"язання, посилаючись на наступні обставини .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на рішення Бердянського міськрайонного суду від 13.11.2002 року по справі № 2-1552/2002, яким вирішено стягнути з відповідача (ОСОБА_2К.) на користь позивача (ОСОБА_1К.) суму боргу у розмірі 23185 грн. та судовий збір у розмірі 231 гривень 85 копійок.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 26 травня 2015 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто 3% річних з простроченої суми боргу за період з 15.12.2002 року по 06.03.2015 року в сумі 8501 грн. 94 копійки, але на теперішній час, ані борг, ані сума річних так і не повернута відповідачем. Тому позивач прохає суд стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 109 931,69 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, надали судові заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом публікації оголошення в пресі. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.11.2002 року по справі № 2-1552/2002, яке набрало законної сили 14.12.2002 року, було стягнуто з відповідача (ОСОБА_2К.) на користь позивача (ОСОБА_1К.) суму боргу у розмірі 23185 грн. та судовий збір у розмірі 231 гривень 85 копійок.

Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 26 травня 2015 року з відповідача - ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто 3% річних з простроченої суми боргу за період з 15.12.2002 року по 06.03.2015 року в сумі 8501 грн.94 копійки, але на теперішній час, ані борг, ані сума річних так і не повернута відповідачем.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов'язань та закріплює основний принцип виконання зобов'язань - принцип належного виконання, що стосується як суб'єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527-545 ЦК України). За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов'язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач покладені на нього судовим рішенням зобов»язання не виконував, суд враховує, що між сторонами не припинені правовідносин щодо повернення грошових коштів, що за своєю природою є грошовим зобов»язанням і не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання.

Згідно абз.1,2 пункту 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 « Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз»яснено, що зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом ( ч. ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залищається невиконним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних, а також суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення є законними і обґрунтованими.

Позивачем судові наданий розрахунок 3% річних і інфляційних втрат, суд, перевірив розрахунок вважає його вірним, тому суд взяв його до уваги, оскільки він виконаний відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1099,31 грн.

На підставі ст.ст. 526, 610, 612, 625 ЦК України та керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 214, 221-222,224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та річних за невиконання грошового зобов"язанн,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) суму коштів у розмірі 109931 (сто дев"ять тисяч дев"ятсот тридцять одну гривню), 69 копійок, яка складається з - індексу інфляції за період з 01.01.2003 року по 01.03.2017 року у розмірі 108449,41 грн. та трьох процентів річних за період з 06.03.2015 року по 26.03.2017 року у розмірі 1482, 28 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 1099 (одна тисяча дев"яносто дев"ять гривень), 31 копійку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: