22-ц/775/303/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Луньова О.Г.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„11 липня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.

за участю секретаря : Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна подружжя відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову по суті заявлених вимог, посилаючись на неповне з*ясування судом обставин по справі, які мають суттєве значення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з*явилися,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи шляхом отримання 04 липня 2017 року телефонограм, зареєстрованих в журналі телефонограм № 1 за №№ 1468,1469 (а.с.71-73).

10 липня 2017 року електронною поштою представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надіслано заяву про відкладення розгляду справи з узгодженням дати розгляду ,з постановленням ухвали про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ,у зв*язку з неможливістю прибути в судове засідання ,так як має бути присутнім в інших судових засіданнях,де є представником та захисником , дата слухання по яким узгоджувалася раніше (а.с.74-75) .

Відхиляючи задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи,апеляційний суд виходив з відсутності будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причин неявки представника відповідача у судове засідання та приймаючи до уваги встановлені ст.303-1 ЦПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК України, розглянув справу за відсутності осіб,що не з*явилися.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню ,а заява про забезпечення позову частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не надав доказів того,що відповідач приймає заходи щодо відчуження об*єктів спільного майна подружжя,псування майна,зменшення його вартості ,з метою уникнення виконання можливого рішення суду,не обґрунтував необхідність забезпечення позову .

Однак з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд мав здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З позовної заяви вбачається , що предметом і підставою позову є поділ майна,що знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_2 за місцем його мешкання за адресою : Донецька область, м.Вугледар,вулиця 30 - річчя Побєди в будинку № 84 в квартирі № 4 , яке на думку позивача , є спільною сумісною власністю подружжя (а.с.22-25).

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 з наданням відповідних копій гарантійних талонів ,накладних,товарних чеків,довідок,із зазначенням часу придбання майна, посилався на те,що з відповідачем досить тривалий час мешкають окремо, спірне майно за наведеним у заяві переліком, знаходиться у одноособовому користуванні відповідача, та позивач вказав на можливу вірогідність розпорядження майном відповідачем , що може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення (а.с.1-2) .

Однак, суд першої інстанції , в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких він відхилив зазначені доводи позивача з урахуванням доказів,наданих позивачем на підтвердження своїх вимог .

Крім того,суд першої інстанції не звернув уваги на те,що спір є спором майнового характеру.

Апеляційний суд відзначає, що оскільки спір між сторонами виник щодо рухомого майна, яке знаходиться у користуванні відповідача за місцем його мешкання ,яке позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя,із певним запропонованим позивачем порядком поділу між ними в натурі, вимоги позивача в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме : шафу-купе (білого кольору) 2012 року випуску ; ліжко (білого кольору) 2013 року випуску ; штору (кремового кольору) 2013 року випуску; багет (білого кольору) 2013 року випуску ; дошку для прасування 2002 року випуску; праску 2005 року випуску ; шафукупе (коричневого кольору) 2012 року випуску; стіл компютерний 2006 року випуску; компютер разом з колонками та вебкамерою 2005 року випуску ; багет (білого кольору) 2013 року випуску ; штору (коричневого кольору) 2013 року випуску ; ванну з гідромасажем «Глорія» 2010 року випуску; унітаз 2013 року випуску ; водогрійний бак «Gorenja GBFU50-150» 2013 року випуску;мебльовий гарнітур для ванної кімнати «Глорія» (шафа-пенал, умивальник, тумба під умивальник, дзеркало) 2010 року випуску; кран «Ancone ВА № 2 » 2 шт. 2013 року випуску ; вентилятор електричний 2013 року випуску; шафукупе 2005 року випуску; диван (темносірого кольору) 1995 року випуску ; шафу 1996 року випуску; люстру на дистанційному керуванні 2013 року випуску; мякий куток з кріслом (пісочного кольору) 2002 року випуску; штору (пісочного кольору) 2013 року випуску; багет 2013 року випуску; кондиціонер «Mitsubishi» 2013 року випуску; штору (пісочного кольору) ; пральну машину «LGWD 1220» 2005 року випуску ; водонагрівальний бак « Ariston PRO 10R « 2013 року випуску; холодильник «Samsung RL 39 WBMC » 2005 року випуску ; варильну поверхню «HANSA» 2013 року випуску; духову шафу «HANSA» 2013 року випуску ; кухонний комбайн «Philips» 2001 року випуску; фритюрницю Philips 2001 року випуску ; чайник Bosh 2001 року випуску; витяжку «HANSA» 2012 року випуску ; раковину кам*яну 2012 року випуску; кран камяний 2012 року випуску; вбудовану кухню 2012 року випуску; штору (коричневого кольору) ; кришталеві бокали для шампанського (6 шт. х 50 грн.) ; кришталеві бокали для мартіні (6 шт. х 50 грн.) ; фотоапарат «Canon» 2007 року випуску ; металеві каструлі ( 2 шт. х 150 грн.) ; корзина для білизни (білого кольору) 2002 року випуску та в частині забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчуження переліченого майна грунтуються на законі, а його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Згідно з ч. 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так,співмірність,зокрема,полягає у тому ,щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову.

Апеляційним судом встановлено,що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу права спільної сумісної власності подружжя щодо рухомого майна,яке є предметом позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 також просила вжити заходи забезпечення позову шляхом проведення опису всього майна,наявного в квартирі № 4 в будинку № 84 по вулиці 30-річчя Побєди в м.Вугледар Донецької області, проте приймаючи до уваги принцип диспозитивності цивільного процесу , апеляційний суд вважає , що такий обраний позивачем вид забезпечення позову, а саме : шляхом проведення опису всього майна , наявного в квартирі № 4 в будинку № 84 по вулиці 30-річчя Побєди в м.Вугледар Донецької області , не є співмірним з заявленими позивачем вимогами ,а тому у вказаній частині у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307,312,314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року скасувати .

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на майно,яке знаходиться в квартирі № 4 у будинку № 84 по вулиці 30-річчя Побєди в місті Вугледар Донецької області ,а саме на : шафу-купе (білого кольору) 2012 року випуску ; ліжко (білого кольору) 2013 року випуску ; штору (кремового кольору) 2013 року випуску; багет (білого кольору) 2013 року випуску ; дошку для прасування 2002 року випуску; праску 2005 року випуску ; шафукупе (коричневого кольору) 2012 року випуску; стіл компютерний 2006 року випуску; компютер разом з колонками та вебкамерою 2005 року випуску ; багет (білого кольору) 2013 року випуску ; штору (коричневого кольору) 2013 року випуску ; ванну з гідромасажем «Глорія» 2010 року випуску; унітаз 2013 року випуску ; водогрійний бак «Gorenja GBFU50-150» 2013 року випуску;мебльовий гарнітур для ванної кімнати «Глорія» (шафа-пенал, умивальник, тумба під умивальник, дзеркало) 2010 року випуску; кран «Ancone ВА № 2 » 2 шт. 2013 року випуску ; вентилятор електричний 2013 року випуску; шафукупе 2005 року випуску; диван (темносірого кольору) 1995 року випуску ; шафу 1996 року випуску; люстру на дистанційному керуванні 2013 року випуску; мякий куток з кріслом (пісочного кольору) 2002 року випуску; штору (пісочного кольору) 2013 року випуску; багет 2013 року випуску; кондиціонер «Mitsubishi» 2013 року випуску; штору (пісочного кольору) ; пральну машину «LGWD 1220» 2005 року випуску ; водонагрівальний бак « Ariston PRO 10R « 2013 року випуску; холодильник «Samsung RL 39 WBMC » 2005 року випуску ; варильну поверхню «HANSA» 2013 року випуску; духову шафу «HANSA» 2013 року випуску ; кухонний комбайн «Philips» 2001 року випуску; фритюрницю Philips 2001 року випуску ; чайник Bosh 2001 року випуску; витяжку «HANSA» 2012 року випуску ; раковину кам*яну 2012 року випуску; кран камяний 2012 року випуску; вбудовану кухню 2012 року випуску; штору (коричневого кольору) ; кришталеві бокали для шампанського (6 шт. х 50 грн.) ; кришталеві бокали для мартіні (6 шт. х 50 грн.) ; фотоапарат «Canon» 2007 року випуску ; металеві каструлі ( 2 шт. х 150 грн.) ; корзина для білизни (білого кольору) 2002 року випуску та заборонити ОСОБА_4 відчуження переліченого майна .

В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку ,встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: