Справа № 159/3619/17
Провадження № 2-о/159/118/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участі секретаря Рижко О.М.,

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за заявою Голобського дитячого будинку-інтернат про поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,

в с т а н о в и в:

Голобський дитячий будинок-інтернат Волинської області звернувся до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свою заяву обґрунтував тим, що ОСОБА_4 з 16 квітня 2001 року перебуває у Голобському дитячому будинку-інтернату на повному державному забезпеченні. Рішенням Ковельського районного суду Волинської області від 16 січня 2002 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаним недієздатним, а рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2009 року над останнім встановлено опіку. Оскільки стан здоровя ОСОБА_4 значно покращився, він здатний розуміти значення своїх дій і керувати ними, тому просить поновити його цивільну дієздатність.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав повністю та просив суд її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника.

Суд заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Ковельського районного суду Волинської області від 16 січня 2002 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаним недієздатним, а рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2009 року над ОСОБА_5 встановлено опіку.

Ст. 66 ЦК України передбачено, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Згідно положень ч. 1 ст. 42 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилась здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 241 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, органу опіки та піклування.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1972 року №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» із змінами та доповненнями, в справах про поновлення дієздатності є обов'язковим проведення судово-психіатричної експертизи, яка призначається за ухвалою суду. Громадянина може бути поновлено в дієздатності лише при наявності висновку судово-психіатричної експертизи про значне поліпшення його стану здоров'я або видужання.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №281 від 16.11.2017 року, ОСОБА_4 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (легка дебільність) за своїм психічний станом ОСОБА_4 може усвідомлювати значення свої дій та керувати ними.

За таких обставин та приймаючи до уваги, що стан здоровя ОСОБА_4 покращився, змінився його психічний стан, він може розуміти значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку, за необхідне заяву задовольнити, скасувати рішення суду про визнання ОСОБА_4 недієздатним, поновити його дієздатність та припинити опіку.

Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням в справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 240, 241, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Скасувати рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2002 року про визнання ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним.

Поновити цивільну дієздатність ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та припинити над ним опіку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_6

Присяжні: ОСОБА_7

ОСОБА_2