Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2469/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Кашуби А.В.,

за участю секретаря - Чернянчук К.П., Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3; третя особа без самостійних вимог: Широківська сільська рада Виноградівського району Закарпатській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

18.08.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа без самостійних вимог: Широківська сільська рада Виноградівського району Закарпатській області.

На обґрунтування заявлених вимог, позивачі зазначають, що вони є власниками будинку №61 по вул. Шевченка в с. Широке, Виноградівського району, Закарпатської області. В даному будинку зареєстрований відповідач по справі, чоловік їх покійної доньки - ОСОБА_3, який в будинку не проживає з 2015 року. Його реєстрація порушує право позивачів на повноцінне користування власністю, впливає на оплату комунальних послуг, тощо, у зв'язку з чим вони просять позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом поміщення повідомлення про розгляд справи у газеті "Новини Закарпаття", про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував.

Позивачі в судове засідання не зявилися, але надали заяву в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані у позові підтвердили, просили слухати справу у їх відсутність.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив слухати справу у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. До такого висновку суд дійшов з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками будинку №61 по вул. Шевченка в с. Широке, Виноградівського району, Закарпатської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2009 року (а.с.8), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.17) та встановлено в судовому засіданні, відповідач у належному позивачу будинку не проживає без поважних причин.

У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України.

За ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Реєстрація відповідача у житловому будинку належному позивачам порушує їх права, передбачені ст. 317 ЦК України.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачам у зв'язку із відсутністю без поважних причин понад один рік, що підтверджується поясненнями позивачів та довідкою Широківської сільської ради Виноградівського району від 14.08.2017 року №298 (а.с.17), а тому позов в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимогу позову про зняття з реєстраційного обліку відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації.

У відповідності до п. 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку).

З врахуванням вищенаведеного, вимога позову про визнання відповідача таким, що втратив право на користування будинком належному позивачу є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

В частині вимоги про зняття з реєстрації відповідача слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації у спірному будинку, у порядку встановленого зазначеним Порядком та Законом.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивачів.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 (11.05.1973 р.н.) таким, що втратив право (позбавлений права) користування житловим будинком №61 по вул. Шевченка в с. Широке, Виноградівського району, Закарпатської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, 11.05.1973р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_4