АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1407/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2,5 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівБородійчука В. Г., Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про виділ частки з майна,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до суду з даним позовом, яким просили виділити кожному з позивачів частку з майна, що є у спільній частковій власності шляхом стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів грошової компенсації ринкової вартості належних кожному з позивачів 11/75 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 з розмірі вартості частки та припинити право власності кожного з позивачів на частку у спільному майні з дня отримання компенсації її вартості.

В обґрунтування вказано на те, що ОСОБА_11 був батьком позивачів. Йому на праві власності належало 11/25 частин житлового будинку садибного типу з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_12 - тітці позивачів, на праві власності належало 14/25 частин цього ж житлового будинку.

ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер та позивачі стали власниками в порядку спадкування кожний 11/75 частин вказаного житлового будинку садибного типу з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд. ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а її спадкоємцем став відповідач ОСОБА_6

Після набуття у спільну власність сторін домоволодіння їх відносини зіпсувались, почали виникати часті непорозуміння, спільне життя в одному будинку стало неможливим. З огляду на незначну житлову площу будинку та неможливість влаштування з неї 4-ох окремих квартир з окремими входами та інженерно-технічними спорудами та комунікаціями, позивачі не можуть використовувати наявне у них житло за призначенням та проживати в ньому. Натомість відповідач продовжує проживати у всьому житловому будинку та продовжує користуватись як своєю так і належними позивачам частинами житла. За таких обставин склалась ситуація, при якій позивачі позбавлені можливості фактично використовувати належне їм житло за призначенням, що й стало підставами для звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.05.2017 позов задоволено та виділено кожному з позивачів частку із майна, що є у спільній частковій власності, шляхом стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів грошової компенсації ринкової вартості належних кожному з них 11/75 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі вартості частки, що становить 76217,00 грн. Припинено право на частку у праві спільної часткової власності на 11/75 частин вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд у кожного з позивачів та визнано право власності на вказану частину за відповідачем з дня отримання кожним із позивачів компенсації вартості належних кожному з них 11/75 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд в повному розмірі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вказує на те, що він в силу скрутного матеріального становища не має змоги виплатити позивачам присуджену судом компенсацію, що в аспекті правового висновку ВСУ від 13.01.2016 №6-2925цс15 є необхідним для задоволення вимог про стягнення грошової компенсації на користь співвласника за частку у майні у разі неможливості її виділу в натурі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що судовою експертизою у справі встановлена неможливість виділу в натурі частки зі спільного майна на користь кожного із співвласників, отже на користь останніх слід стягнути грошову компенсацію вартості їх часток у майні.

Однак з правильністю таких висновків суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 23.01.2015, яке набрало законної сили, за ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнано право власності за кожним на 11/75 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_11

Позивачі зареєстрували своє право власності на зазначені частини будинковолодіння, про що надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.02.2015 №33572729.

Власником іншої частини вказаного домоволодіння є відповідач.

Указані фактичні обставини справи не оспорюються та визнаються сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже спірне домоволодіння належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Предметом позову у справі є питання щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, яке регламентується положеннями ст. 364 ЦК України.

Так згідно ч.ч.1-3 вказаної статті співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

На підставі ст. 143 ЦПК України для з'ясування питання щодо технічної можливості виділу в натурі зі спільного майна часток позивачів судом призначено будівельно-технічну експертизу.

Як слідує із висновку експерта від 08.08.2016 №08/16-БТ, відповідно до нормативних документів, чинних в галузі будівництва на території України, зважаючи на об'ємно - планувальне рішення, враховуючи загальну площу будинку 71,2 кв.м., відповідно до ідеальної частки співвласників ОСОБА_8 - 11/75, ОСОБА_9 - 11/75, ОСОБА_10 - 11/75, по площі це складає по 10,44 кв.м., відповідно, для кожного співвласника. Ця площа не може бути відокремлена від частини будинку для самостійного проживання, так як приміщення, площею 10,44 кв.м. не може представляти собою ізольовану квартиру, яка б відповідала санітарним і технічним вимогам, при яких можливе проживання людини. Дійсна (ринкова) вартість спірного домоволодіння складає 519662 грн., а вартість часток співвласників домоволодіння (позивачів) окремо кожного складає по 76217 грн.

Далі, як вказано у правовому висновку ВСУ від 13.01.2016 №6-2925цс15, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим до застосування, випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України. З урахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

У даному випадку встановлено, що відповідач, який фактично проживає у вказаному домоволодінні, на відміну від позивачів, не має змоги сплатити на користь позивачів у якості компенсації вартості їх часток у спільному майні суму в понад 200000,00 грн., так як не має таких коштів та взагалі не має постійного місця роботи.

Таким чином, суд першої інстанції у даному випадку на відповідача поклав обов'язок по сплаті на користь позивачів грошової компенсації за їх частку у спільному майні, не врахувавши вищевказаних вимог законодавства та висновків, викладених у правових позиціях.

Згідно ст.309 ЦПК України підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Отже рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.05.2017 у даній справі слід скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального права - ч.3 ст.364 ЦК України та не відповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позовних вимог за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про виділ частки з майна - скасувати.

Позов ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про виділ частки з майна - залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :