Справа№751/3060/17
Провадження №4-с/751/34/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

за участю заявника ОСОБА_1, державного виконавця Назаренко Т.В., заінтересованої особи: боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3, заінтересована особа: боржник ОСОБА_4, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою та просив поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги, визнати неправомірною постанову Головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області від 02.11.2016 ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження №52726096 з примусового виконання виконавчого листа №2/751/573/16, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова 12.09.2016, яким ОСОБА_4 була зобов'язана не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати неправомірною дію Головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області ОСОБА_3 по вчиненню запису щодо виконання судового рішення на виконавчому листі №2/751/573/16, виданому Новозаводським районним судом міста Чернігова 12.09.2016, яким ОСОБА_4 була зобов'язана не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати державного виконавця усунути допущені порушення шляхом винесення рішення у формі постанови про закінчення виконавчого провадження № 52726096 з примусового виконання виконавчого листа № 2/751/573/16, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова 12.09.2016, яким ОСОБА_4 була зобов'язана не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із поверненням виконавчого документа без виконання на вимогу суду, який видав виконавчий документ, з посиланням на пункт 10 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, в редакції, чинній з 05 жовтня 2016 року (а.с.1-5).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.08.2016 року зобовязано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На виконання даного рішення 12.09.2016 року видано виконавчі листи. Зазначає, що державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 20.09.2016 року відкрито виконавче провадження, а 02.11.2016 року - закінчено. Вказує, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2016 року є такою, що порушує його права і свободи, а тому є неправомірною. Вважає, що не був присутній, як стягувач, в той час, коли дана постанова доводилась до відома боржнику. Акт щодо виконання рішення суду складений зі слів ОСОБА_4, без його участі, чим порушено ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, письмовою заявою від 28.10.2016 року він повідомляв державного виконавця про невиконання боржницею рішення суду. Зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 30 травня 2017 року через відділення поштового звязку, а отже пропустив з поважних причин строк звернення до суду, який просить поновити.

У судовому засіданні заявник відмовився від клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги, оскільки вважає, що строк звернення із вказаною скаргою ним не пропущено (а.с.69-72). Вказав, що дізнався про порушене право із ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 06.06.2017 року, про наявність постанови та з її змістом ознайомився лише 05.04.2017 року, проте копію отримав лише 30.05.2017 року, а тому ним не пропущено десятиденний термін на її оскарження.

Державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення зі скаргою до суду. Вважає, що строк повинен рахуватися з того моменту, коли особа дізналася про порушення її права, а саме з 05.04.2017 року.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду із вказаною скаргою, а тому просила відмовити у її задоволенні (а.с.20-21, 99) Зазначила, що про постанову від 02.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 знав в квітні 2017 року, про що сам зазначав в судових засіданнях.

Вислухавши думку сторін щодо строків звернення з даною скаргою, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист №751/3103/16-ц про зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.75).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 21.10.2016 року державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 25.10.2016 року відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с.39, 40), про що повідомлено стягувача (а.с.43, 44).

02.11.2016 року постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №751/3103/16-ц про зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» - у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду (а.с.6).

Згідно копії журналу реєстрації вихідної кореспонденції вбачається, що ОСОБА_1 07.11.2016 року було направлено копію постанову від 02.11.2016 року (а.с.50-51), однак останній не отримав зазначену постанову (а.с.47).

Згідно вимог ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як розяснено в п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону « Про виконавче провадження»), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Як зазначив заявник у своїй заяві про відмову від клопотання про поновлення пропущеного строку, 05.04.2017 він знайомився зі змістом постанови державного виконавця від 02.11.2016 року, але раніше цього часу вказана постанова йому для огляду не надавалася і не вручалася. Копію оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2016 № 52726096 він одержав у відповідь на свій запит 30.05.2017 через відділення поштового зв'язку рекомендованим листом.

Однак, дані обставини спростовуються документами, які містяться у матеріалах справи та свідчать про те, що ОСОБА_1 у листопаді 2016 року неодноразово звертався до державної виконавчої служби із заявами, на які надавались відповіді та повідомлялось про винесення 02.11.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.56-58).

Також, заявник і під час отримання у листопаді 2016 року поверненого авансового внеску у розмірі 1 450 грн, згідно розпорядження від 02.11.2016 року, мав можливість дізнатися про оскаржувану постанову.

Твердження заявника про те, що зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 30.05.2017 року після отримання її копії не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, ОСОБА_1 05.04.2017 року ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови та здійснював фотокопіювання. Про це свідчать його підписи на заявах від 05.04.2017 року та від 19.04.2017 року про ознайомлення з матеріалами справи № 751/3103/16-ц, в якій міститься копія оскаржуваної постанови (а.с.106,107).

Отже, заявник достеменно дізнався про своє порушене право 05.04.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи, але до суду звернувся лише 31.05.2017 року (а.с.1), пропустивши строк звернення до суду зі скаргою.

Статтею 72 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Враховуючи, що заявник розпоряджається наданими йому правами на власний розсуд, а також ту обставину, що заявником не підтримано клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги та не наведено причин поважності пропуску строку для подання скарги, а тому скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, заявник має право на повторне звернення до суду з вказаною скаргою на загальних підставах, після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.72, 208-210, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» , суд

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3, заінтересована особа: боржник ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Маслюк