Справа № 465/6380/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/783/4306/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради від 19 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03 травня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвалою про відкриття провадження у справі суд жодним чином не вирішує питання про права та обов"язки будь-яких суб"єктів. Тому, із приписів ст. 292-294 ЦПК України вбачається, що оскаржити ухвалу про відкриття провадження у справі може лише особа, яка бере участь у справі. Лише 25.05.2017 року ОСОБА_2 було залучено судом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів. Відтак, до моменту такого залучення, оскаржити ухвалу було неможливо.

Вважає, справа підсудна Галицькому районному суду м. Львова (за місцезнаходженням відповідача), а тому провадження у ній було протиправно відкрито Франківським районним судом м. Львова, так як місцезнаходженням Львівської міської ради як відповідача-юридичної особи є Галицький район м. Львова. крім того, вважає, що спір носить публічно-правовий характер та виник не щодо нерухомого майна, а з питань компетенції органу місцевого самоврядування.

Просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 травня 2017 року скасувати та повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про скерування справи за підсудністю.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України.

11 липня 2017 року від представника Львівської міської ради - Наконечної О. та 12 липня 2017 року від представника ОСОБА_2 поступили клопотання про відкладення розгляду справи, які колегією суддів було відхилено як необґрунтоване.

За таких обставин, розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Частиною 1 ст. 109 ЦПК передбачено загальне правило підсудності, відповідно до якого позови до фізичних осіб пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Разом з тим, ст. 114 ЦПК України встановлено випадки виключної підсудності.

Так, згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правила виключної підсудності діють також у випадку пред'явлення кількох позовних вимог, пов'язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Із матеріалів справи убачається, що листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради від 19 червня 2015 року №4816 «Про скасування ухвали міської ради від 10 липня 2008 року №1996 «Про користування гр.ОСОБА_4 земельною ділянкою на АДРЕСА_1». (а.с. 1-4).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2016 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки позовна заява не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства. (а.с. 7-8).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2017 року ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2016 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. (а.с. 32-33)

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03 травня 2017 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом (а.с. 64)

Як убачається з матеріалів справи, на підставі ухвали Львівської міської ради від 11 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та Львівською міською радою укладено договір оренди землі, згідно з яким орендар - ОСОБА_4 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку. Предметом позову є скасування ухвали Львівської міської ради від 10 липня 2008 року № 1996 "Про користування гр.ОСОБА_4 земельною ділянкою на АДРЕСА_1 Оскільки фактично спір стосується права позивача щодо оренди земельної ділянки АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Франківського районного суду м. Львова.

З урахуванням місцезнаходження земельної ділянки, у суду були правові підстави при визначенні підсудності у даній справі виходити з положень ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції постановив ухвалу про відкриття провадження у справі з додержанням вимог закону, колегія суддів не вбачає підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_6