Ухвала

іменем україни

10 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення частини доходу, одержаного від реалізації спільного майна подружжя,за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від

28 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення частини доходу, одержаного від реалізації спільного майна подружжя. Просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь в порядку поділу спільного майна подружжя половину коштів, одержаних ОСОБА_5 від реалізації автомобіля «ЗАЗ-Ланос», 2011 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, від 07 серпня 2013 року у сумі 28 500 грн та понесені нею судові витрати.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя Ѕ частини коштів, одержаних ОСОБА_5 за реалізацію автомобіля «ЗАЗ-Ланос», 2011 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, від 07 серпня 2013 року, у розмірі 28 500 грн та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач без згоди позивача розпорядився майном, придбаним ними під час шлюбу, та не надав позивачу половину коштів, одержаних від реалізації зазначеного автомобіля відповідно до вимог закону. Доказів недобросовісності придбання автомобіля ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом встановлено не було.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, зазначав, що на час відчуження ОСОБА_5 автомобіля сторони перебували у шлюбі і доказів того, що вони не вели спільногогосподарства, матеріали справи не містять. Тобто відносно вказаного договору діє презумпція того, що під час спільних шлюбних відносин одержані від продажу вказаного автомобіля грошові кошти надійшли на потреби сім'ї.

При цьому апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права (ст. ст. 60, 65 СК України, ст. 203, 218 ЦК України) на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 28 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

С.О.Карпенко

В.О.Кузнєцов