233 № 233/3454/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Поварніциної А.С.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини.

Вона та її рідна сестра ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після початку АТО вони вимушено перемістились до м. Костянтинівки Донецької області, де зареєструвались разом у будинку №3 по вул. Тбіліській. У звязку із важкою хворобою сестра повернулась до м. Макіївки.

04 березня 2017 року у стаціонарному відділенні Клінічної Рудничної лікарні м. Макіївки Донецької області, її сестра померла. Причиною смерті ОСОБА_2 став ішемічний інфаркт лівої півкулі головного мозку на фоні церебрального атеросклерозу і гіпертонічній хворобі, про що мається лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово неконтрольованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання вона звернулась до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть сестри та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово неконтрольованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час вона є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті сестри та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому.

Просила встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, яка народилася 01 листопада 1933 року у м. Макіївка Донецької області, визнавши датою її смерті 04 березня 2017 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Макіївка.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала свою заяву, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Законом України від 04.02.2016 р. № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», що набув чинності 21.02.2016 року, Цивільний процесуальний кодекс України доповнений ст. 257-1, якою визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до частини 1 статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Враховуючи те, що норми статті 257-1 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Цей нормативно-правовий акт містить чіткий перелік населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади (у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження, що фактично і зумовлює необхідність застосування передбаченого статтею 257-1 ЦПК України порядку встановлення фактів смерті.

Місто Макіївка віднесено до території, на якій українська влада тимчасово не здійснює свої повноваження.

Статтею 235 ЦПК України ЦПК України визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний розяснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Судом встановлено, що 04 березня 2017 року у стаціонарному відділенні Клінічної Рудничної лікарні м. Макіївки Донецької області, померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною смерті ОСОБА_2 став ішемічний інфаркт лівої півкулі головного мозку на фоні церебрального атеросклерозу і гіпертонічній хворобі, про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 266 від 06 березня 2017 року, видане Міським патологоанатомічним бюро м. Макіївки, довідка про причину смерті від 06.03.2017 року та свідоцтво про смерть від 14 березня 2017 року № 057593 (а.с. 12-14). Документи були видані на тимчасово неконтрольованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою померлої ОСОБА_2, що підтверджується їхніми повторними свідоцтвами про народження серії І-ЯК, № 1323614, виданим 04.01.1967 року Центрально-міським ЗАГС м. Макіївки Донецької області та серії ЯЮ, № 197091, виданим 21.08.1951 року Макіївським міським ЗАГС Донецької області, відповідно, де їхніми батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Згідно свідоцтва про шлюб заявниці серії І-РД, № 286871, виданим Тірбунівським райвідділом ЗАГС Ліпецької області 30.08.1975 року ОСОБА_5 змінила прізвище на «Пилипенко» (а.с. 9-11). Заявниця 06 березня 2017 року поховала сестру на кладовищі «Козаче» м. Макіївки Донецької області, що підтверджується накладною № 349 від 05.03.2014 року, виданою «Ритуал-Сервіс» м. Макіївки про замовлення ритуальних послуг (а.с. 15). Заявниця є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті сестри та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про її смерть чинить перешкоди у цьому. Вона зверталась до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть сестри та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово неконтрольованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 19.07.2017 року № 15.19-61/939 (а.с.16)

З урахуванням вищенаведених нормативних актів, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги лише судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку статті 257-1 ЦПК України. Тобто можна вважати встановленим, що Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області законодавчо позбавлений можливості приймати вказані документи, давати їм оцінку та видавати на їх підставі будь-які власні свідоцтва, у тому числі свідоцтво про смерть.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті сестри та отримання належних коштів на поховання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись ст. ст. 3, 8, 214, 215, 223, 234, 256, ч. 5 ст. 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, яка народилася 01 листопада 1933 року у м. Макіївка Донецької області, визнавши датою її смерті 04 березня 2017 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Макіївка.

У відповідності до ч. 5 ст. 257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк дня проголошення рішення або, у разі відсутності сторони у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя