Справа № 564/1361/17
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Левчук В.В.
секретар судового засідання Зберун К.Ф.
позивача - не з'явився
відповідача - не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області цивільну справу №564/1361/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання. У своїй позовній заяві вказує, що у разі неявки представника в судове засідання, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Окрім того, представником банку подано суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином. Подав суду заперечення на позов, в якому зазначає, що не визнає позов в частині нарахованих штрафних санкцій та процентів за користування кредитом в період його перебування на військовій службі.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи думку позивача, викладену у позовній заяві, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд, дотримуючись вимог ст.224 ЦПК України,дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення у справі.
Суд, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
Так, судом встановлено, що 08.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до якого, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки, та ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості (далі - договір) /а.с. 5,6/.
Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент.
Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він був ознайомлений та згідний з умовами надання банківських послуг і тарифами банку.
Вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Оскільки за договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 останній взяв на себе зобов'язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна") та зазначені обов'язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором /а.с.4/, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 1998,80 грн. та сплати процентів.
При вирішенні спору судом береться до уваги, що остання сплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 31.07.2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.4/.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Пунктом 1.1.3.2.3 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.
В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором з 30% до 34,80% на рік, починаючи з 01.09.2014 року, та з 34,80% до 43,20% на рік, починаючи з 01.04.2015 року.
Така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору.
Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Судом здійснено перерахунок нарахованих ПАТ КБ "ПриватБанк" відсотків за користування кредитом та встановлено, що відсотки за користування кредитом за період перебування ОСОБА_1 на військовій службі з 15.07.2015 року по 29.10.2016 року підлягають виключенню з розрахунку. Так за вказаний період безпідставно нараховані відсотки в сумі 1704,97 грн. (244,16 грн. за період з 15.07.2015 року по 31.07.2015 року, 1409,48 грн. за період з 01.08.2015 року по 30.09.2016 року, 51,33 грн. за період з 01.10.2016 року по 29.10.2016 року).
Таким чином, станом на 19.06.2017 року борг по процентам за користування кредитом становив 7463,95 грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до довідки про умови кредитування, у разі виникнення прострочених зобов'язань, клієнт сплачує банку пеню, яка є сумою базової процентної ставки за договором, розділеної на 30 і нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць і нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.
Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до довідки про умови кредитування та вимог ст.549 ЦК України з нього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню пеня.
При укладенні кредитного договору від 08.01.2014 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів ОСОБА_1 зобов'язується сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від ціни позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг).
Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та вимог ст.1050 ЦК України з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню штраф за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором.
Однак, згідно поданого банку розрахунку заборгованості вбачається, що банком в період перебування ОСОБА_1 на військовій службі, а саме 31.07.2015 року нараховані штрафні санкції в сумі 100 грн.
З урахуванням положень ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вказана сума нарахована безпідставно та підлягає виключенню з розрахунку.
В решті позовних вимог належить відмовити за недоведеністю.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01.01.2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1600 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №PROM1В2G18 від 21.06.2017 року /а.с.1/. Таким чином, враховуючи, що спір доведено до суду саме з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк".
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 549, 616, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 88, 212, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_2