Справа № 175/4960/16-ц
Провадження № 2/175/2045/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в :

Представник позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав уточнений позов та просив вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача грошову суму на відшкодування матеріальної шкоди завданої позивачу в наслідок ДТП.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти пред'явлених вимог, зазначивши про їх безпідставність та необґрунтованість, оскільки позивачем значно завищена сума матеріальних збитків, тому просили суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 17 вересня 2016 року о 17 годині 050 хвилин, на паркувальному майданчику ТРЦ «Карава» (смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, №17) відповідач - ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_6, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, у зв'язку з чим, автомобілю НОМЕР_2 (який на праві власності належить позивачці ОСОБА_4, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 завдано механічних пошкоджень.

Згідно до постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року по справі №191/4715/16-п (провадження №3/191/732/16) ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУаАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу і дана постанова набрала законної сили 20 червня 2016 року.

Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з метою визначення розміру завданої матеріальної шкоди, позивачкою було замовлено автотоварознавчу експертизу, та відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Пилипенко О.С. №33/17А від 10.03.2017 року по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, вартість матеріального збитку автомобіля НОМЕР_3 з урахуванням втрати товарної вартості становить 32 634, 70 грн.

Разом з тим, вартість проведення вищевказаного виду експертного дослідження, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №33, склала 1500,00 грн.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди», вина є основним фактором наявності підстав для відшкодування з відповідача всіх виниклих матеріальних витрат у зв'язку з ДТП, витрат на відновлення здоров'я й моральної шкоди.

Згідно ч. 1ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Наявність умислу означає свідоме бажання потерпілого отримати шкоду завдяки джерелу підвищеної небезпеки. Інші загальні підстави звільнення особи від відповідальності за завдану шкоду, в тому числі і відсутність вини завдавала шкоди не можуть бути застосовані, якщо шкоду завдано джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством «Харківська муніципальна страхова компанія», де на момент завдання шкоди була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, позивачці ОСОБА_4 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 14 152, 27 грн., що підтверджується листом страхової компанії №11 від 06.02.2017 року.

Так, відповідно ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, виходячи з положень ст. 1194 Цивільного кодексу України, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки різниці між фактичним розміром вартості матеріального збитку автомобіля з урахуванням втрати товарної вартості і страховою виплатою в розмірі 18 482, 43 грн. (32 634, 70 грн. - 14 152, 27 грн. = 18 482, 43 грн.).

Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 червня 2014 р. у справі N 6-49цс14).

Таким чином вимоги позивачки ОСОБА_4 щодо стягнення з відповідача різниці суми завданих збитків у розмірі - 18482,43 грн. та 1500,00 грн. за проведення експертного дослідження, у судовому засіданні знайшли своє ґрунтоване підтвердження, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 551,20 грн., сплачена нею при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст. 14, 41 Конституції України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 23, 79, 88, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2(ІПН: НОМЕР_4) на користь ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_5) суму матеріальної шкоди у розмірі 18482, 43 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні сорок три копійки).

Стягнути з ОСОБА_2(ІПН: НОМЕР_4) на користь ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_5) суму грошових збитків у розмірі 1500,00 грн., сплачених за проведення експертного дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2(ІПН: НОМЕР_4) на користь ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_5) суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров