У х в а л а

23 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2017 року, клопотання про зупинення виконання судових рішень у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики,

в с т а н о в и в :

Дарницький районний суд м. Києва рішенням від 11 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив частково: стягнув зі ОСОБА_1 на його користь 4 млн 851 тис. 913 грн 70 коп. за договором позики та 6 тис. 890 грн судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Апеляційний суд м. Києва 20 грудня 2016 року змінив рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року, зменшивши розмір сум, які підлягають стягненню зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, та виклав резолютивну частину рішення в іншій редакції: позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково; стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 млн 229 тис. 466 грн 49 коп. боргу за договором позики, 70 тис. 198 грн 74 коп. - 3% річних, 700 тис. 335 грн 26 коп. пені та 6 тис. 890 грн судового збору, а всього стягнути 3 млн. 6 тис. 890 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 4 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилила, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року (у незміненій його частині) та рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року залишила без змін.

13 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2017 року з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, зокрема частини другої статті 31цього Кодексу щодо процесуальних прав та обов'язків сторін.

На підтвердження підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року, 11 травня 2016 року і 12 липня 2017 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні застосовано зазначену норму процесуального права.

Водночас ОСОБА_1 порушує питання про зупинення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року.

Подана заява про перегляд зазначених судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною третьою статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 4 вересня 2017 року, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з положень статей 550, 551, 625, 1050 Цивільного кодексу України, а також для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих сум з огляду на те, що розрахунки сум з переведенням іноземної валюти в українську слід робити за курсом НБУ на день ухвалення рішення.

У поданій заяві ОСОБА_1 порушує питання перегляду ухвали суду касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, але ця ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому не може бути предметом перегляду Верховним Судом України з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Отже, заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права підлягає поверненню заявнику.

Ураховуючи викладене, відсутні правові підстави для вирішення питання щодо зупинення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року.

Керуючись частиною третьою статті 354 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2017 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути заявнику.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук