07.07.2017
Справа № 469/541/17
2/469/424/17

Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Старчеус О.П.

при секретарі судового засідання Якубець С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березанської селищної ради Миколаївської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 21.04.2017 року звернулась до Березанського районного суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 23.11.2013 року помер її чоловік ОСОБА_2, який постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку і присадибної земельної ділянки, що знаходяться за адресою: смт.Березанка Миколаївської області, вул. вул.Новосельська, 57. Заповіту на випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_2 не залишив. Вона у встановлений законом строк звернулась до Березанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 Крім неї є інший спадкоємець за законом: син спадкодавця ОСОБА_3, який подав до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини.

Після реєстрації нотаріусом спадкової справи та розгляду наданих нею документів, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно їй було відмовлено, у звязку з тим, що документом, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок є договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, не посвідчений нотаріально, а укладений на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» 28.10.2000 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований у Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за №1-631 та Березанською філією Миколаївського ММБТІ 15.11.2000 в реєстровій книзі №3 за реєстровим №456, який відповідно до ч.1 ст.227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, підлягав обовязковому нотаріальному посвідченню.

У звязку з цим нотаріусом запропоновано їй звернутися до суду з заявою про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Посилаючи на викладене та зазначивши, що фактично всі істотні умови договору купівлі-продажу її чоловіком та продавцем були виконані, але на час укладення договору їм не було відомо про необхідність нотаріального посвідчення правочину, враховуючи те, що ОСОБА_2, який був однією із сторін договору, помер, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу від 28.10.2000 року, укладений між ОСОБА_4, від імені якої діяла громадянка ОСОБА_5, та ОСОБА_2, посвідчений товарною біржою «Нерухомість-Миколаїв», зареєстрований на ТБ «Нерухомість-Миколаїв» в Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за №1-631 від 28.10.2000 року, та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вул.Новосельська, 57, смт.Березанка Миколаївської області, та складається із кам'яного житлового будинку житловою площею 45,3 кв.м. (літера А), кухня (літ.Б), погріб (літ.Бпд), гараж (літ.Г), сарай (літ.Д), сарай (літ.И), душ (літ.Ж), вбиральня (літ.З), теплиця (літ. К), ворота металеві (№1), огорожа цегляна (№2,4,5,6,7,8,9,10,11), басейн (№3), замощення оцементоване (І-ІІІ), що був придбаний ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 28.10.2000 року, укладеним між громадянкою ОСОБА_4, від імені якої діяла громадянка ОСОБА_5, та ОСОБА_2, посвідченим товарною біржею «Нерухомість-Миколаїв», зареєстрованим на ТБ «Нерухомість-Миколаїв», в Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за №1-631 від 28.10.2000 року, за нею, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 23.11.2013 року.

Сторони в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, представник відповідача позовні вимоги визнав.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 28.10.2000 року між ОСОБА_4, від імені якої діяла ОСОБА_5, та ОСОБА_2 на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: вул.Новосельська, 57, смт.Березанка Миколаївської області, який зареєстрований на ТБ «Нерухомість-Миколаїв» у Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю 28.10.2000 р. за №1-631. У договорі зазначено, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає (а.с.9).

Право власності на житловий будинок за ОСОБА_2 зареєстроване Березанською філією Миколаївського ММБТІ 15.11.2000 року в реєстровій книзі №3 за реєстровим №456, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.10).

Згідно даним технічного паспорту (а.с.11-16) власником зазначеного житлового будинку є ОСОБА_2

ОСОБА_2 помер 23.11.2013 року, що вбачається зі свідоцтва про його смерть (а.с.6).

Відповідно до ст.227 ЦК УРСР (1963р.) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Відповідно до ст.ст.45, 47 ЦК України, розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних в п.4 постанови від 28.04.1978р. № 3 Про судову практику в справах про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, в тому числі угоди купівлі-продажу, укладені на біржових торгах. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Зважаючи на те, що всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, за домовленістю між сторонами будинок продавцем був проданий, продавцю були передані гроші покупцем до підписання договору, після укладеної угоди продавець звільнив житловий будинок від усього побутового майна, а покупець вселився в житловий будинок та що на даний час одна із сторін угоди померла, вимоги правонаступника ОСОБА_1 про визнання даної угоди дійсною підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому не можливо визнати право власності за померлим та здійснити державну реєстрацію.

Довідкою виконкому Березанської селищної Ради (а.с.8) підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 05.11.2001 року по день смерті 23.11.2013 року. За вищевказаною адресою на день смерті спадкодавця разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 (а.с.23).

Копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП №465517 від 04.02.1989 року підтверджено, що позивачка з 04.02.1989 року перебувала у шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_2 (а.с.4).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно матеріалів спадкової справи №30/2014 після смерті ОСОБА_2 його син ОСОБА_3 20.05.2014 року подав заяву державному нотаріусу Березанської державної нотаріальної контори про свою відмову від прийняття спадщини (а.с.27).

Таким чином, відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 за законом першої черги, і має право на спадкування, та оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Разом з тим, як випливає з дослідженого судом письмового розяснення в.о.завідувача Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 28.03.2017 року (а.с.18) позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадковий житловий будинок та запропоновано для вирішення питання оформлення спадкових прав звернутися до суду.

У звязку з цим, суд визнає, що майнові права позивачки порушуються, оскільки вона не може розпорядитися належним їй майном, і визнає обґрунтованим та правомірним її звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, виходячи з положень ст.392 ЦК України, якою передбачено, що власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Березанської селищної ради Миколаївської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати дійсною угоду: договір купівлі-продажу від 28.10.2000 року, укладений між ОСОБА_4, від імені якої діяла громадянка ОСОБА_5, та ОСОБА_2, посвідчений товарною біржою «Нерухомість-Миколаїв», зареєстрований на ТБ «Нерухомість-Миколаїв» в Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за №1-631 від 28.10.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вул.Новосельська, 57, смт.Березанка Миколаївської області, та складається із кам'яного житлового будинку житловою площею 45,3 кв.м. (літера А), кухня (літ.Б), погріб (літ.Бпд), гараж (літ.Г), сарай (літ.Д), сарай (літ.И), душ (літ.Ж), вбиральня (літ.З), теплиця (літ. К), ворота металеві (№1), огорожа цегляна (№2,4,5,6,7,8,9,10,11), басейн (№3), замощення оцементоване (І-ІІІ), що був придбаний ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 28.10.2000 року, укладеним між громадянкою ОСОБА_4, від імені якої діяла громадянка ОСОБА_5, та ОСОБА_2, посвідченим товарною біржею «Нерухомість-Миколаїв», зареєстрованим на ТБ «Нерухомість-Миколаїв», в Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за №1-631 від 28.10.2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 23.11.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: