АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/959/17-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/1130/К/17 суддя Скотар Р.Є.
Категорія № 32 (І ) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Борщ А.А.

за участі: представникапозивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - Некрасової Катерини Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ( надалі -ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_5, який пропрацював з 25.06.1984 р. по 31.12.1998 р. на шахті ім. «Орджонікідзе» ПАТ «КЗРК» підземним дробильником 4 розряду. У 2004 р. її батькові встановлено професійні захворювання, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 р. він помер. Причиний зв'язок смерті від професійного захворювання встановлений висновком МСЕК. Від втрати рідної людини вона переносила моральні страждання, тому просить суд стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 640000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком»на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходів фізичних осіб 85000грн. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком»судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що судом не взято до уваги, що потягом тривалого часу потерпілий працював на підприємстві ПАТ «ЦГЗК» у шкідливих умовах праці де й отримав професійне захворювання. Також вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди позивачем не доведений, є завищеним і такий, що не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив його задовольнити, представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив його відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.07.1983 батьком позивача є ОСОБА_5, (а.с.19).

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.08.2010 р. ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, після чого змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 20).

Батько позивача ОСОБА_5 працював у шкідливих умовах праці на підприємстві на шахті «Орджонікідзе» РУ ім. Леніна об'єднання «Крибасруда» з 25.06.1984 р. по 01.01.1999 р. підземним дробильником 4 розряду (на теперішній час ПАТ «Кривбасзалізрудком») року (а.с. 6).

Відповідно до запису трудової книжки ОСОБА_5 ( запис №15) шахта Орджонікідзе перебувала в складі ОАО «Центральний ГОК» з 01.01.1999 р. на підставі договору оренди №1280-14-11/98 від 30.12.1998р. (а.с.7).

Також, відповідно до запису №21 трудової книжки ОСОБА_5 02.04.2012 р. був звільнений із ПАТ «ЦГЗК» по переведенню (а.с. 7).

У березні 2004 року на підприємстві ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» проведено розслідування причин виникнення у ОСОБА_5 хронічного професійного захворювання: пиловий бронхіт першої ст. Емфізема легень першого-другого ст. ДН першого-другого ст., нейросенсорна приглуховатість справа першого ст. (з легким зниженням слуху), зліва другого ст. (з помірним зниженням слуху) (а.с.8).

Відповідно до п.17 акту встановлено, що винними, які допустили порушення законодавства про працю України є керівники шахти ім. «Орджонікідзе» РУ ім. Леніна ВО «Кривбасруда» та дробильної фабрики ВАТ «Центральний ГЗК»(а.с. 8).

У грудні 2006 року на підприємстві ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» було також проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_5: плечолопатковий періартроз ПФ другого ст., деф. Артроз ліктьових колінних ПФ другого ст. суглобів, стійкий больовий синдром. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого-другого ст. Нейросенсорна приглухуватість другого ст. ( з помірним зниженням слуху). Захворювання професійні (2004 р.) (а.с.9-10).

Відповідно до п.19 акту встановлено, що винними, які допустили порушення законодавства про працю України є керівники шахти ім. «Орджонікідзе» ВАТ «КЗРК», шахти ім. «Орджонікідзе», дробильної фабрики, ВАТ «Центральний ГЗК» (а.с. 10).

Згідно довідки огляду МСЕК №028565 від 02.06.2004 року, ОСОБА_5 первинно встановлено 35% втрати професійної працездатності за професійним захворюванням, із яких 20% - по пиловому бронхіту, 15% - по нейросенсорній тугуватості. При повторному переогляді 31.05.2005 р.

При наступному переогляді МСЕК 26.03.2007 р. ОСОБА_5 встановлено 65% втрати професійної працездатності, із яких первинно 30% - по деформуючому артрозу, 20% - по ХОЗЛ, 15% - по тугувухості, та визнано інвалідом 3 групи (а.с. 11).

01.03.2016 р. згідно копії довідки МСЕК Серії 12 ААА №016559, померлому ОСОБА_5 повторно було встановлено 85% втрати професійної працездатності по ХОЗЛ, двосторонньому плечолопатковому періартрозу, приглухуватості та визнано інвалідом 2 групи на безстроковий термін (а.с.12, 13).

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04.05.2016 року - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 59 років (а.с. 14).

Згідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» патологоанатомічного дослідження №861 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року було встановлено причину смерті, а саме: хронічна легенево - серцева недостатність, легеневе серце. Хронічний обструктивний бронхіт, емфізема легень. Хронічне обструктивне захворювання легень (а.с.16-18).

Згідно Довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом Дніпропетровського обласного центру МСЕК Серії АА №0000158 від 16.09.2016 р. встановлений зв'язок смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року від отриманого професійного захворювання. Зазначено, що причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлений (а.с.15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача , як моральну шкоду у зв'язку із смертю її батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його завдала, за наявності його вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка його завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), зазначив, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується його чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Враховуючи встановлені родинні зв'язки позивача та загиблого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги позивача, про відшкодування моральної шкоди підприємством - ґрунтуються на законі та відповідають вимогам ч.2 ст. 1168 ЦК України. Таким чином, підлягає стягненню моральна шкода з підприємства на користь позивача.

Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду синові померлого, суперечать положенням Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), в якому передбачено право громадян на відшкодовування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Посилання в апеляційній скарзі представника відповідача, що померлий ОСОБА_5 працював і на іншому підприємстві у шкідливих умовах виробничого середовища не є підставою для відмови у відшкодуванні моральної шкоди завданої доньці смертю батька на виробництві у зв'язку із професійним захворюванням. Оскільки відповідач зобов'язаний забезпечити безпечні умови виробництва.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції у повному обсязі врахував вищевказаних обставини справи та з урахуванням роз'яснення, викладеного у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) дійшов обґрунтованого висновку стосовно розміру компенсації моральної шкоди у 85000 грн.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, яка залишилася без батьківської турботи, непоправність втрати, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв'язку зі смертю батька, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, вважає що визначений розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: