Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/566/17
Номер провадження 2/292/350/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

11 липня 2017 року смт.Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Володіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Пулини цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що 13.07.2014 року близько 03 год. 30 хв. на 178 км автодороги Київ-Чоп з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння, була скоєна ДТП. На дату скоєння даної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована не була.

Вина ОСОБА_2 підтверджується постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.07.2014 року.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, а за кермом перебувала водій ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/2235616, укладеного з ПрАТ "СК "Провідна", строк дії якого з 05.07.2014 року по 04.07.2015 року.

Розмір завданих збитків був визначений як вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП, що складає 31 542 грн. 17 коп.

15.07.2014 року потерпіла подала до позивача повідомлення про ДТП та 16.09.2014 року з метою отримання відшкодування звернулася до останнього з відповідною заявою. 17.07.2014 року МТСБУ направило листа відповідачу з пропозицією самостійно врегулювати спір з потерпілим, який він залишив без відповіді.

В зв"язку з цим відповідно до чинного законодавства позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій в розмірі 26 285 грн. 14 коп. (31542,17 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 20% (ПДВ) = 26285,14 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати в сумі 27377, 14 грн. (страхове відшкодування в сумі 26 285,14 грн. + витрати на послуги аварійного комісара в сумі 1 092,00 грн.), судовий збір в сумі 1600 грн., витрати за юридичні послуги в сумі 2000 грн., а всього 30 977,14 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 11 липня 2017 року не з"явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що згідно полісу №АІ/2235616 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_5 застрахував автомобіль НОМЕР_3. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. Розмір франшизи становить 500 грн. (а.с.9).

Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_4 від 13.07.2014 року 13 липня 2014 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 на 178 км автодороги Київ-Чоп, керуючи автомобілем НОМЕР_4, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не впевнившись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з вищевказаним автомобілем, після чого залишив місце пригоди (а.с.7).

Причиною ДТП стало невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п.п.1.2, 2.10 а ПДР України.

Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.07.2014 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 ОСОБА_6 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с.10).

З роз'яснень, викладених у п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вбачається, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Згідно зі ст.61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що власниця автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 16.09.2014 року звернулась до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 13.07.2014 року (а.с.8).

Згідно листів позивача на адресу відповідача №3/1-05/19093 від 17.07.2014 року та №3/1-05/27688 від 10.10.2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталось до ОСОБА_2 з пропозицією компенсувати йому витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 27377,14 грн. (а.с.11,12).

Як вбачається зі звіту № 638 про оцінку автомобіля вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_6, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 31542 грн.17 коп. (а.с.14-29).

Власниці застрахованого автомобіля ОСОБА_3 позивачем на підставі наказу №5151 від 10.10.2014 року було виплачено страхове відшкодування в сумі 26285,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7746 від 21.10.2014 року. (а.с.30, 31).

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України, визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Як свідчать матеріали справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13.07.2014 року близько 03 години 30 хвилин на 178 км автодороги Київ-Чоп, застрахована не була. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 є особою, зазначеною у пункті 13.1 статті 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Враховуючи викладене, суд вважає, що до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за полісом №АІ/2235616 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.07.2014 року, перейшло право вимоги до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки в розмірі 26285,14 грн.

Крім того, суд враховує, що позивач також поніс витрати за надання послуг аварійного комісара в сумі 1092 грн. 00 коп.

Щодо вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення на його користь з ОСОБА_2 витрат за юридичні послуги в сумі 2 000,00 грн., суд дійшов такого висновку.

Правова допомога в цивільному судочинстві включає в себе юридичні консультації, участь у позасудовому врегулюванні спору, участь у переговорах, підготовка проектів юридичних документів (заяв, пояснень, клопотань, скарг), представництво в суді та інші фактичні та юридичні дії, які вчиняє особа, котра надає правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що між Моторним (транспортним) страховим бюро України та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 укладено контракт про надання правової допомоги від 27.09.2012 року та додаткова угода до нього № 86 від 12.05.2016 року (а.с.32-35), на виконання умов яких фізична особа-підприємець ОСОБА_6 І,Ю. підготував та подав позовну заяву (з пакетом документів), на підставі якої було відкрито провадження у даній справі.

Таким чином, фізична особа-підприємець ОСОБА_6 надав правову допомогу Моторному (транспортному) страховому бюро України з приводу спору, який виник в останнього з ОСОБА_2

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини третьої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

За таких обставин суд вважає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, наданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 Моторному (транспортному) страховому бюро України, належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи, тобто до судових витрат.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При таких обставинах суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 1378 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.23, 993, 1191 ЦК України, ст.ст.22, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_7 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (р/р 871 в Укрексімбанку м.Києва, МФО 322313, ідентифікаційний код 21647131)витрати, пов"язані з відшкодуванням матеріальної шкоди, в розмірі 26 285 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят п"ять) грн. 14 коп., витрати за надання послуг аварійного комісара в розмірі 1092,00 (одна тисяча дев"яносто дві) грн., витрати за юридичні послуги в сумі 2000 (дві тисячи) грн. та судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн., а всього 30977 грн. 14 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. С. Рябенька