Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мірошниченка Ю.М. при секретарі Ковальовій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1, ОСОБА_2. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власником вказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.03.2016 року № 2-248. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який вже тривалий час (з серпня 2014 року) не проживає у її будинку, не сплачує комунальних послуг та не бере участі у його утриманні. Реєстрація відповідача у зазначеному будинку не дозволяє їй оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Просила визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-248 від 29.03.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., позивачка є власником будинку АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який з серпня 2014 року та до теперішнього часу за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів.

Керуючись ст. 72 ЖК України, ст.ст. 321,391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.М. Мирошниченко