233 № 233/3699/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про встановлення батьківства, стягнення аліментів. Вона обґрунтовувала свою заяву тим, що з 02 серпня 2005 року до 26 жовтня 2010 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 В період сумісного проживання з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу вона народила сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт батьківства ОСОБА_2 визнавав, але народження дитини вона реєструвала самостійно і за її вимогою відділ РАЦС вносив відомості про батька відповідно до вимог ч.1ст.135 Сімейного Кодексу України. 27 жовтня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, але з липня 2017 року припинили спільне проживання, не вирішивши питання щодо спільної дитини та її утримання. Тому просила встановити, що громадянин Росії ОСОБА_2, 1978 року народження, є батьком ОСОБА_3, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму, починаючи з липня 2017 року - з дати припинення спільного проживання з відповідачем, - до повноліття дитини. Після встановлення батьківства залишити за сином прізвище ОСОБА_3 та віднести на відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, позовні вимоги підтримала у письмовій заяві на адресу суду, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, позовні вимоги визнав повныстю у письмовій заяві, просив також розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони з 02 серпня 2005 року до 26 жовтня 2010 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В період сумісного проживання в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №432, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим відділом РАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції (а.с.5). Відомості про батька у свідоцтво внесені відповідно до вимог ч.1ст.135 Сімейного Кодексу України - із слів матері. 27 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 27.10.2010 року відділом ДРАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.4). З липня 2017 року сторони припинили спільне проживання, не вирішивши питання щодо спільної дитини та її утримання. Зазначені обставини повністю визнаються сторонами та у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають.

Як передбачено ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України).

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу Ш Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу П Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

При цьому суд також враховує як непрямий доказ записи у свідоцтві про народження ОСОБА_3, в якому вказано по батькові батька дитини - «ОСОБА_3», яке збігається з ім'ям відповідача ОСОБА_2. Також суд враховує у якості належного та допустимого доказу фотознімки відповідача разом із дитиною протягом 2006-2010 років (а.с.12-14).

Щодо стягнення аліментів на утримання спільної дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача ОСОБА_2, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Але, щодо визначення строку, з якого слід стягувати аліменти, то в цій частині позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулась до суду 04 серпня 2017 року і тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Згідно вимог ст.88 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 320 грн. (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 10,79,88,174,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментівзадовольнити частково.

Встановити, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у Бєлгородській області, Росія, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Костянтинівка Донецької області.

Костянтинівському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 за № 432 від 19 серпня 2006 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, в графу «Відомості про батька», зазначивши батьком цієї дитини ОСОБА_2, а також видати нове Свідоцтво про народження.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Костянтинівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя