Справа № 438/540/17
Номер провадження 2/438/370/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 листопада 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

з участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу №2 загально-розвиваючого типу, відділу освіти ОСОБА_5 міської ради про стягнення заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4звернулася до суду з позовом та остаточно уточнивши розмір позовних вимог, просить зобов'язати відділ освіти ОСОБА_5 міської ради нарахувати їй недоотриману заробітну плату у розмірі 1760.44 грн.; стягнути з відділу освіти ОСОБА_5 міської ради в її користь не виплачену заробітну плату у розмірі 1417,15 грн.; стягнути з відділу освіти ОСОБА_5 міської ради в її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 19202.87 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що наказом від 10.02.2017р. за № 12 її прийнято на посаду старшої медсестри у ОСОБА_5 дошкільному закладі № 2 «Пролісок». Виходячи із вкрай неналежних умов праці та вчиненого відносно неї психологічного тиску, вона вимушена була написати заяву про звільнення з роботи. Згідно наказу від 17.03.2017р. № 18 її звільнено з цієї посади. За час згаданої роботи їй виплачено не всі кошти, які підлягають виплаті. Згідно довідки від 01.06.2017р. за № 01-18/415 виплачено у лютому 798,08 грн., у березні 473.56 грн. та 534.53 грн. Однак, враховуючи існуючий розмір мінімальної заробітної плати - 3200 грн. у 2017 році, їй не виплачено належні кошти.

У судове засідання, яке відбулося 28 листопада 2017 року, позивач ОСОБА_4 не зявилася. У судовому засіданні 18 серпня 2017 року позивач підтримала позовні вимоги, викладені у позовній заяві від 09.06.2017р., та дала пояснення, аналогічні її змісту .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17 червня 2017 року, підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити. Крім цього, подав до суду розрахунок позивача ОСОБА_4 від 28.11.2017 з визначенням розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у сумі 21427,53 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу №2 загально-розвиваючого типу завідувач ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу №2 загально-розвиваючого типу ОСОБА_6 у судове засідання, що відбулося 28 листопада 2017 року, не зявилася, подавши до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу №2 загально-розвиваючого типу ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02 жовтня 2017 року, заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та пояснив, що оплата праці позивачу проводилася відповідно до законодавства та пропорційно відпрацьованому часу.

Представник відповідача відділу освіти ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 29.06.2017, у судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на незаконність і необґрунтованість вимог позивача, дала пояснення, аналогічні змісту письмового заперечення на позовну заяву. Зокрема, пояснила, що згідно табелю обліку використання робочого часу за лютий 2017 року по ДНЗ № 2, з 10.02.2017р.- 28.02.2017 року за 13 днів нараховано 754 грн. та за старшу медсестру 10 % - 75.40 грн., всього:829,40 та доплата до мінімальної заробітної плати в сумі 162 грн., яка проводиться з 01.01.2017 року згідно відпрацьованому часу та відповідно до ст.31 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до п. 169.2, ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України, дві пільги і більше в одному місяці по різних установах не нараховується. Оскільки всього нараховано за лютий 991.40 грн., прибутковий податок 18% від суми становить 178,45 грн., тому пільги на прибутковий податок немає, так, як ця пільга зроблена по ДНЗ № 14, де ОСОБА_4 працювала по 09.02.2017 року. У березні 2017 року ОСОБА_4 відпрацювала 12 робочих днів та їй нараховано 1073.40 грн., в яку входить заробітна плата з 0,5 ставки окладу 632,73 грн., за старшу медсестру 10 % - 63.27 грн., доплата до мінімальної заробітної плати 88.36 грн., заміна по ДНЗ № 14-289,04 грн. З суми 1073.40 грн. утримано подохідний податок 18% за мінусом пільги по прибутковому податку 800грн. ( 1073.40 - 800 =273.40 х 18% = 49.21 грн.). Звільнена 17.03.2017 року. ОСОБА_4 прийнята з 10.02.2017 року у ДНЗ № 2 старшою медсестрою на 0,5 ставки, так як у садку діючі лише дві групи. Згідно штатного розпису на дві групи передбачено тільки 0,5 ставки медсестри керуючись Типовими штатними нормативами Дошкільних навчальних закладів, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки України від 4 листопада 2010 року № 1055. На 0,5 ставки медсестри заробітна плата становить: 1160грн. та 10% за старшу медсестру в сумі 116грн., всього: 1276 грн.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Судом встановлено, що згідно даних трудової книжки позивач ОСОБА_4 з 10 лютого 2017 року була прийнята на посаду старшої медичної сестри в ДНЗ №2 шляхом переведення з ДНЗ №14, згідно наказу №12 від 10 лютого 2017 року по ДНЗ №2.

Наказом за №18 від 17 березня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_4Є.» позивача звільнено з посади старшої медичної сестри за згодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України, підставою винесення даного наказу була заява ОСОБА_4 від 17 березня 2017 року.

Крім цього, наказом про сумісництво на період відсутності ОСОБА_7 від 14.03.2017 ОСОБА_4 було дозволено тимчасово виконувати обов'язки старшої медсестри ДНЗ №14 ОСОБА_7 на період її відсутності через хворобу за сумісництвом на 0,5 ст. з 14.03.2017 року.

У матеріалах справи є дві копії штатних розписів по ДНЗ №2 станом на 01.01.2017 з наявністю 0,5 штатної одиниці старшої медсестри з посадовим окладом 2320 грн. 1160 грн., а також з наявністю 1 штатної одиниці старшої медсестри з посадовим окладом 2320 грн.

З пояснень представника відповідача відділу освіти ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_3 вбачається, що штатний розпис по ДНЗ №2 станом на 01.01.2017 з наявністю 1 штатної одиниці старшої медсестри було розроблено як пропозицію, за умови відкриття у цьому дошкільному закладі з 01 січня 2017 року ще однієї групи. Проте, оскільки третя група так і не була відкрита, то у штаті закладу залишилася штатна одиниця старшої медсестри на пів ставки.

Те, що при наявності у дошкільному навчальному закладі двох груп може бути лише 0,5 ставки медсестри стверджується також Типовими штатними нормативами дошкільних навчальних закладів, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки України від 4 листопада 2010 року № 1055.

При цьому, 0,5 ставки медсестри заробітна плата становить 1160 грн., що передбачено відповідним штатним розписом по ДНЗ №2 станом на 01.01.2017.

Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Аналогічні положення містяться також у ст.1 Закону України "Про оплату праці».

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці» розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. У разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці мінімальна заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці.

Згідно з копією табелю обліку використаного робочого часу на лютий 2017 року по ДНЗ №2, ОСОБА_4 відпрацьовано 13 робочих днів по 4 години.

Згідно з копією табелю обліку використаного робочого часу на березень 2017 року по ДНЗ №2, ОСОБА_4 відпрацьовано 12 робочих днів по 4 години.

Згідно з довідкою відділу освіти ОСОБА_5 міської ради від 01.06.2017 року позивачу нараховано до виплати за лютий 2017 року 991 грн. 40 коп. (виплачено 798,08грн.), за березень 2017 року 1073,56 грн. (виплачено 1008,09 грн.).

Зі сторони відповідача відділу освіти ОСОБА_5 міської ради правомірно здійснювалося нарахування заробітної плати позивачу за на лютий та березень 2017 року, оскільки таке нарахування проведене відповідно до табелів обліку використаного робочого часу на лютий та березень 2017 року, що затверджені завідувачем ДНЗ №2.

Посилання представника позивача на те, що позивачу належить до виплати заробітна плата виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 3 200 грн., суд не приймає до уваги, оскільки трудовий договір з позивачем ОСОБА_4 було укладено на неповний робочий день, після прийняття її на посаду старшої медичної сестри в ДНЗ №2 отримувала заробітну плату кілька разів. Зокрема, ОСОБА_4 після отримання перших коштів нарахованої заробітної плати стало відомо, що розмір заробітної плати нараховувався з урахуванням 0,5 штатної одиниці посади, яку займала позивач, при цьому ОСОБА_4 після цього продовжила працювати. Також суд враховує небажання позивача ознайомитися з умовами праці, оскільки з копії акту від 10.02.2017, складеного комісією ДНЗ №2, вбачається, що позивач ОСОБА_4 у день її призначення на посаду - 10.02.2017 відмовилася від ознайомлення з наказом №12 від 10.02.2017 та посадовими обовязками старшої медичної сестри під особистий підпис у присутності працівників. При цьому, після цього продовжила працювати на посаді. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_4 прийнята на посаду старшої медичної сестри в ДНЗ №2 на 0, 5 ставки.

Після того, як позивачу стало відомо про те, що її робота обліковується за неповний робочий день і тому проводяться відповідні зменшені нарахування заробітної плати, - позивач не оскаржувала вказаних дій.

Позивач не заявляючи жодних позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу №2 загально-розвиваючого типу, який складав табелі обліку використаного робочого часу на лютий та березень 2017 року, просить зобов'язати відповідача відділ освіти ОСОБА_5 міської ради нарахувати та стягнути не виплачену заробітну плату та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Проте, суд вважає, що вказані позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи копій: положення про централізовану бухгалтерію установ освіти при відділі освіти ОСОБА_5 міської ради, посадової інструкції бухгалтера по обліку заробітної плати та розрахунків з працівниками заробітна плата бухгалтерією при відділі освіти нараховується відповідно до табеля обліку робочого часу, тарифікаційного списку та наказів керівників.

Тобто розмір заробітної плати нараховано пропорційно відпрацьованому часу відповідно до табелів обліку використаного робочого часу на лютий та березень 2017 року по ДНЗ №2, що були затверджені завідувачем ДНЗ №2.

Проте, позивач не оскаржує дій відповідача ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу №2 загально-розвиваючого типу щодо обліку тривалості робочого часу ОСОБА_4 за неповний робочий день, такі документи на цей час є чинними. Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення заявлених позивачем уточнених позовних вимог.

З урахуванням ст.88 ЦПК України та оскільки Законом України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, суд приходить до висновку про віднесення судових витрат за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу №2 загально-розвиваючого типу, відділу освіти ОСОБА_5 міської ради про стягнення заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш