___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/9855/17
УХВАЛА

27.11.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, стягнення упущеної вигоди, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, стягнення упущеної вигоди, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,, в якій позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в сумі 5000 доларів США, у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на день постановлення рішення суду;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 45000 гривень 00 копійок;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 15000 гривень 00 копійок;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму заподіяної упущеної вигоди у розмірі 65000 гривень 00 копійок.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

З поданої заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги майнового характеру та вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Щодо належності вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимоги немайнового характеру, зазначаємо, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Тобто вимога про відшкодування моральної шкоди є вимогою немайнового характеру, за яку справляється судовий збір за ставками встановленими п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу з 01 січня 2017року складає 1600 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х5=8000,00).

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Позивачем у позові не зазначено ціну позову.

З заявлених ОСОБА_1 позовних вимог вбачається, що загальна сума за вимогами майнового характеру складає 244307 гривень 20 копійок (5000,00доларів США, згідно курсу НБУ станом на день подання позовної заяви 24.11.2017 року, еквівалентно 134307,20 + 45000,00+65000,00=244307 гривень 20 копійок) та саме ця сума є ціною позову.

Один відсоток від загальної суми заявленої позивачем за вимогами майнового характеру у розмірі 244307,20 складає 2443 гривні 07 копійок.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», зазначаємо, що за заявленими позивачем вимогами підлягає до сплаті судовий збір: за вимогами майнового характеру в сумі 2443 гривні 07 копійок, за вимогою немайнового характеру в сумі 640 гривень 00 копійок, що в загальній сумі складає 3083 гривні 07 копійок.

Одночасно позивач у позові заявив вимогу про звільнення його від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.82 ЦПК України, та ст. 4,5,6,8 Закону України «Про судовий збір».

Зазначаємо, що порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявник має отримуватись цих норм процесуального закону.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Позивачем не наданого жодного доказу та не зазначено жодної підстави щодо звільнення його від сплати судового збору у відповідності до ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, фактичною підставою для звільнення належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи є майновий стан сторони, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законодавством розмірі.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п 29 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Сторона повинна навести обставини, що підтверджують її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази щодо неможливості сплати судового збору. Такими доказами можуть бути належні документи про рівень доходу позивача з державної податкової інспекції та з місць роботи; довідка з пенсійного фонду, тощо.

Позивачем у позові не зазначено жодного посилання щодо підстав для його звільнення від сплати судового збору, крім переліку норм чинного законодавства України, якими визначені підстави та порядок для звільнення від сплати судового збору.

На підставі встановленого, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, позивачеві необхідно виправити недоліки поданої заяви, а саме:

- надати до суду доказ на підтвердження сплати судового збору (оригінал квитанції, платіжного доручення) за подання до Київського районного суду міста Одеси позовної заяви, що містить вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди, який сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме сплаті підлягає судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок;

- надати до суду доказ на підтвердження сплати судового збору (оригінал квитанції, платіжного доручення) за подання до Київського районного суду міста Одеси позовної заяви, що містить вимогу майнового характеру, який сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме сплаті, з урахуванням загальної суми з заявлених позивачем вимог майнового характеру, підлягає судовий збір в сумі 2443 гривні 07 копійок;

- судовий збір повинен бути сплачений за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, а саме: отримувач коштів: УК у м. Одесі (Київський р-н); код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача: УК у м. Одесі, код банку отримувача: (МФО) 828011, рахунок отримувача: 0005, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Оскільки встановлено не відповідність позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, суддя вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, стягнення упущеної вигоди, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, підлягає залишенню без руху та слід надати позивачеві строк для усунення вказаних недоліків поданої заяви, терміном в пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. 82, ст.. 119, ч. 1 ст.121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, стягнення упущеної вигоди, відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.