Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» (далі - ТОВ «Дзензелівське»), посилаючись на те, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 16 лютого 2004 року їй належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га, яка розташована в адміністративних межах Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. У 2015 році їй стало відомо про те, що 03 червня 2013 року між нею та ТОВ «Дзензелівське» булоукладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років.

Посилаючись на те, що вказаний договір оренди земельної ділянки та акт прийому-передачі вона не підписувала, просила визнати вказаний договір оренди землі недійсним.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2016 року узадоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Апеляційним судом справа переглядалася неодноразово.

Останньою ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідноч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га, яка розташована в адміністративних межах Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, що підтверджується державним актом серії НОМЕР_1 від 16 лютого 2004 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 червня 2013 року

Відповідно до договору оренди землі від 03 червня 2013 року та актів прийому-передачі, визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вказану земельну ділянку ОСОБА_6 передала в оренду ТОВ «Дзензелівське». Договір оренди зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права реєстраційною службою Маньківського районного управління юстиції Черкської області 27 червня 2013 року.

Згідно накладних від 03 вересня 2014 року № 345 (1 100 кг пшениці), від 17 вересня 2015 року № 356 (1 тис. кг цукру), від 29 жовтня 2015 року № 567 (50 кг цукру), ОСОБА_6 отримувала орендну плату у розмірах, передбачених оспорюваним договором оренди землі.

Згідно платіжної відомості від 03 жовтня 2016 року № 45 ОСОБА_6 орендну плату за 2016 рік у розмірі 2 588 грн 30 коп.

Згідно висновку комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 20 січня 2016 року підпис від імені ОСОБА_6 у графі «Орендодавець» в розділі «Підписи сторін» договору оренди землі від 03 червня 2013 року, укладеному між ОСОБА_6 та ТОВ «Дзензелівське», виконаний іншою особою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що докази справи у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_6 була повністю обізнана з умовами договору оренди землі, прийняла виконання за ним, а тому відсутній дефект її волі на вчинення цього правочину як підстава його недійсності.

Апеляційний суд погодився із такими висновками суду, зазначивши також про те, що ОСОБА_6 фактично схвалила своїми діями укладений договір (ст. 241 ЦК України).

Колегія суддів із такими висновками не погоджується.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір укладається в письмовій формі та відповідно до ст. 18 цього Закону набуває чинності після його державної реєстрації.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підписання договору оренди землі безпосередньо сторонами є основною і обов'язковою умовою його вчинення. Якщо експертизою підтверджено, що одна із сторін його не підписувала, це є підставою для визнання договору недійсним за ст. ст. 203, 215 ЦК України як такого, що вчинений поза волею учасника правочину.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

Встановивши ті обставини, що ОСОБА_6 не підписувала договір оренди землі від 03 червня 2013 року,апеляційний суд передчасно погодився із висновками суду першої інстанції про те, що волевиявлення ОСОБА_6 на передачу земельної ділянки в оренду ТОВ «Дзензелівське» відповідало її внутрішній волі на момент укладення договору.

Крім того, апеляційний суд послався на ст. 241 ЦК України як на норму вирішення спору. Разом з тим, наведена норма спірних правовідносин не регулює, оскільки оспорюваний у справі договір оренди землі не вчинявся представником від імені орендодавця і ОСОБА_6 не уповноважувала кого-небудь на укладення договору, тому її повірений не міг перевищувати свої повноваження.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-2612цс15 від 25 травня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції за ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик