Справа № 755/7730/16-ц Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/3315/17 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 38 17.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в особі якої діє законний представник ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київсьої області з позовом до ОСОБА_3 в особі якої діє законний представник ОСОБА_4 про стягнення коштів, в якому, з урахуванням збільшений позовних вимог, просить здійснити тлумачення заповіту від 10.10.2011 року складеного ОСОБА_5, та стягнути з ОСОБА_3 кошти в розмірі 400 000, 00 у.о. (чотириста тисяч доларів США) грн.), що еквівалентно 10 876 000, 00 грн. (десять мільйонів вісімсот сімдесят шість тисяч грн. за рахунок спадкового майна: земельна ділянка, площею 0,2582 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_2, зареєстрований за № 73 від 14.10.2009 р. кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення 02.01, земельна ділянка, площею 0,0372 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_4, зареєстрований за № 74 від 14.10.2009 р. кадастровий номер НОМЕР_5, цільове призначення 02.01, земельна ділянка, площею 0,5666 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_6, зареєстрований за № 95 від 16.07.2009 р. кадастровий номер НОМЕР_7, цільове призначення 1.8, земельна ділянка, площею 0,2954 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_8, зареєстрований за № 96 від 16.07.2009 р. кадастровий номер НОМЕР_9, цільове призначення 1.2, земельна ділянка, площею 0,1245 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_10, зареєстрований за № 55 від 17.09.2009 р. НОМЕР_11, цільове призначення 1.8, земельна ділянка, площею 0,8620 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_12, зареєстрований за № 38 від 26.05.2009 р. кадастровий номер НОМЕР_13, цільове призначення 1.2, земельна ділянка, площею 0,3014 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_14, зареєстрований за № 00395 від 04.05.2009 р. кадастровий номер НОМЕР_15, цільове призначення 02.01, земельна ділянка, площею 0,2214 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_16, зареєстрований за № 00396 від 04.05.2009 р. кадастровий номер НОМЕР_17 цільове призначення 02.01, земельна ділянка, площею 0,1922 га, яка знаходиться в селі Трипілля, Обухівського району, державний акт на землю серії НОМЕР_18, зареєстрований за № 83 від 18.10.2010 р. кадастровий номер НОМЕР_19, цільове призначення 01.03, земельна ділянка, площею 0,5228 га, кадастровий номер НОМЕР_20, цільове призначення 1.8, земельна ділянка, площею 0.0106 га, кадастровий номер НОМЕР_21, цільове призначення 1.2, земельна ділянка , площею 0.0995 га, кадастровий номер НОМЕР_22 , цільове призначення 1.13, автомобіль Аudi А4 1996 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1, квартира № 10, парко місце № 2, розташовані за адресою , АДРЕСА_3; та просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11.11.2011 року за № 15/2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Берестовою І.О. заведено спадкову справу щодо майна померлого. Спадкоємцею, яка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5, є рідна сестра ОСОБА_4 Спадщину ОСОБА_4 прийняла відповідно до заповіту від 10.10.2011 року на майно вказане в ньому. В разі не прийняття, усунення від спадщини і т.п., ОСОБА_5 заповів майно неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки сестра померлого ОСОБА_4 прийняла спадщину за заповітом та задовольнила вимоги кредиторів в межах вартості отриманого майна, то зазначене майно до неї не перейшло. За життя, ОСОБА_5 було укладено низку договорів, зобов'язання за якими на момент його смерті не були виконані належним чином відповідно до умов даних договорів. В кінці 2011 року позивачем, як кредитором померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, були направлені на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Берестової І.О. заява-претензія від 17.11.2011 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А., за реєстровим №1215, та заява-претензія від 05.12.2011 року, посвідченаа приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А., за реєстровим №1273, з проханням повідомити спадкоємців ОСОБА_5 про вимоги позивача повернути йому борг, що був за спадкодавцем за договором. Листом-відповіддю від 05.01.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Берестовою І.О. позивача було повідомлено, що спадкоємці поставлені до відома щодо заявлених позивачем вимог. На момент подання позову спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, не були задоволені вимоги позивача, як кредитора. Крім того, іншої домовленості між спадкоємцями та позивачем, як кредитором щодо задоволення претензій не досягнуто.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із висновком суду апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що 21.06.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого, сторони зобов'язалися у майбутньому до 21.06.2011 року укласти на умовах, встановлених цим договором, договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, с. Трипілля, площею 0,5228 га. в межах згідно з планом та надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_20, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В., зареєстровано в реєстрі за №3808. За вказаним договором ОСОБА_2 з метою забезпечення його виконання сплатив ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 2057094 грн. 00 коп., що еквівалентно сумі 260000 доларів США.

Також встановлено, що 22.11.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого, сторони зобов'язалися у майбутньому до 22.05.2011 року укласти на умовах, встановлених цим договором, договір купівлі-продажу квартири, місцезнаходження якої: АДРЕСА_2, площею 94,4 кв.м. До підписання попереднього договору, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі квартири ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_5 в рахунок платежів за основним договором грошову суму в розмірі 555639,00 грн. , що еквівалентна 70000,00 доларів США по курсу НБУ станом на день передачі грошових коштів. Решта суми в національній валюті України, що буде еквівалентна 10000,00 доларів США по курсу НБУ станом на день укладення основного договору, буде сплачена ОСОБА_2 під час підписання договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В., зареєстровано в реєстрі за №5227.

Встановлено, що 23.07.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений договір позики грошей, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 передав у власність готівкою, а ОСОБА_5 прийняв 558117 грн. 00 коп., що на момент укладення цього договору є еквівалентом 70000 доларів США по курсу НБУ, з зобов'язанням повернути у визначені цим договором розмірі, строку і порядку. Сума позики передана на 2 місяці (23.06. - 31.08.2011 р). Проценти за користування позикою визначилися в розмірі 2,5% на місяць і повинні були сплачуватися до 21 числа кожного місяця.

Так встановлено, що 10.10.2011 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким на випадок смерті зробив таке розпорядження: належну йому квартиру під АДРЕСА_4, належне йому машиномісце АДРЕСА_5, заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а у випадку її смерті до відкриття спадщини, не прийняття нею або відмови неї від прийняття спадщини чи вона буде усунена від права на спадкування, заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О.О., зареєстровано в реєстрі за №3347.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_2 направив приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Берестовій І.О. заяви від 17.11.2011 року та 05.12.2011 року, в яких він просить повідомити спадкоємців ОСОБА_5 про його вимогу повернути йому борг, завірені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петченком Ю.А., зареєстровані в реєстрі за №1215, №1273. Відповідно до листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Берестової І.О. від 05.01.2012 року №1/02-14 адресований ОСОБА_2, спадкоємцям ОСОБА_5 станом на 05.01.2012 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Встановлено, що 31.07.2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Відповідно до листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» від 15.04.2015 року №821, за ОСОБА_5 на праві власності зареєстровано: машиномісце АДРЕСА_3, згідно свідоцтва про право власності від 14.02.2011 року виданого на підставі рішення Козинської селищної ради №8/50 від 24.11.2010 року, та квартира АДРЕСА_6, згідно свідоцтва про право власності від 10.12.2010 року виданого на підставі рішення Козинської селищної ради №8/50 від 24.11.2010 року.

Відповідно до листа Управління Держземагенства в Обухівському районі, за ОСОБА_5 обліковуються наступні державні акти на право власності на земельні ділянки: державний акт серії НОМЕР_2, зареєстрований за № 73 від 14.10.2009 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2582 га, що розташована в с. Трипілля; державний акт серії НОМЕР_4, зареєстрований за № 74 від 14.10.2009 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_5 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0372 га, що розташована в с. Трипілля; державний акт серії НОМЕР_6, зареєстрований за № 95 від 16.07.2009 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_7 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,5666 га, що розташована на території Трипільської сільської ради с. Трипілля, державний акт серії НОМЕР_8, зареєстрований за № 96 від 16.07.2009 року на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_9 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2954 га, що розташована на території Трипільської сільської ради с. Трипілля; державний акт серії НОМЕР_10, зареєстрований за № 55 від 17.09.2009 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_11 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1245 га, що розташована на території Трипільської сільської ради; державний акт серії НОМЕР_12, зареєстрований за № 38 від 26.05.2009 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_13 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,8620 га, що розташована на території Трипільської сільської ради в с. Трипілля; державний акт серії НОМЕР_14, зареєстрований за № 00395 від 04.05.2009 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_15 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,3014 га, що розташована в с. Трипілля; державний акт серії НОМЕР_16, зареєстрований за № 00396 від 04.05.2009 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_17 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2214 га, що розташована в с. Трипілля; державний акт серії НОМЕР_18, зареєстрований за № 83 від 18.10.2010 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_19 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1922 га, що розташована в с. Трипілля.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №56487281 від 01.04.2016 року, власником квартири АДРЕСА_6, та машиномісця АДРЕСА_3, є ОСОБА_5

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №59537320 від 20.05.2016 року, власником квартири АДРЕСА_6, земельної ділянки площею 0,1683 га, за кадастровим номером НОМЕР_23, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Наддніпрянська, земельної ділянки площею 0,084 га, за кадастровим номером НОМЕР_24, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, машиномісця АДРЕСА_3, є ОСОБА_5

Відповідно до листа Управління Держгеокадастру в Обухівському районі, що надійшов на адресу суду 05.12.2016 року, у власності ОСОБА_5 наявні наступні земельні ділянки на території Обухівського району Київської області: кадастровий номер НОМЕР_22, площею 0,0995; кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,0372; кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,2582; кадастровий номер НОМЕР_21, площею 0,0106; кадастровий номер НОМЕР_23, площею 0,1683; кадастровий номер НОМЕР_24, площею 0,0840; кадастровий номер НОМЕР_19, площею 0,1922; кадастровий номер НОМЕР_15, площею 0,3015; кадастровий номер НОМЕР_17, площею 0,2215; кадастровий номер НОМЕР_11, площею 0,1245; кадастровий номер НОМЕР_7, площею 0,5666; кадастровий номер НОМЕР_13, площею 0,8620; кадастровий номер НОМЕР_9, площею 0,2954; кадастровий номер НОМЕР_20, площею 0,5228.

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС України, автомобіль марки Audi А4 станом на 30.10.2011 був зареєстрований на праві власності на ім'я ОСОБА_5, однак 26.09.2013 був перереєстрований на нового власника.

У відповідності до ст.1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ст.1218 ЦК України, до спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Згідно ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічні відомості містить п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», який вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників - в порядку позовного провадження.

Відповідно до гл.3 Р.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 року, нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 Цивільного кодексу України та особисто подані нотаріусу. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Так, колегія суддів з огляду наведеного судом першої інстанції погоджується з тим, що в задоволенні позову в частині тлумачення заповіту необхідно відмовити, адже текст заповіту не містить ані суперечностей, ані неточностей, складений зі слів заповідача, а також з урахуванням того, що при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у зміст заповіту, беручи до уваги також те, що вимога про тлумачення заповіту заявлена не сторонами правочину, чи їх правонаступниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1281 цього Кодексу спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 58 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції проте, що при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов'язані із з'ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред'явлення вимоги до спадкоємців боржника.

А тому, в даному конкретному випадку апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя належало рухоме чи нерухоме майно, а також право на нього, а також вартість спадкового майна не встановлена, а відповідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, та з урахуванням встановлених обставин, тому судом першої інстанції було відмовлено у позові на законних підставах.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: