Справа № 577/3915/17
Провадження № 2/577/1488/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя, а саме житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями та земельні ділянки, розташовані за адресою: м.Конотоп, вул.Трудова, 15, визнавши за нею право власності на 1/2 частину зазначеної нерухомості. А також вселити її у вказаний будинок та зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні цим житлом.

На обгрунтування вимог у позові зазначено, що спірне нерухоме майно власником якого, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ОСОБА_3 з Державного земельного кадастру, вказаний відповідач ОСОБА_3, було придбано під час шлюбу за спільні кошти. Отже, дане майно є обєктом спільної власності подружжя. Проте, відповідач заперечує цьому і не бажає визнавати за нею право власності на ? частину, що і стало підставою для звернення до суду. Крім того, ОСОБА_2 перешкоджає жити у будинку, а тому просить вселити її та зобовязати відповідача не чинити перешкод у користуванні житлом.

ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи без неї, вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 також просить розглядати спір без його участі, задоволенню позову не заперечує, про що надав відповідну заяву.

Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За приписом ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За положенням ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підтвердження розміру судових витрат позивач надав квитанції про сплату судового збору загальною сумою 960 грн. та оплату послуг адвоката в розмірі 4000 грн. (угода та ордер також додаються).

Проте, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною виходячи із такого.

У ст.1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із матеріалів справи видно, що жодного судового засідання чи окремих процесуальних дій з участю адвоката ОСОБА_4, яка представляла інтереси позивача, не проводилось, з матеріалами справи адвокат не знайомився, отже часу на ці дії затрачено не було. Разом з тим, адвокатом ОСОБА_4 складений позов, на який, з урахуванням незначної складності, було затрачено максимум одну годину часу, що в грошовому виразі становитиме 618 грн. (1544 х 40%).

З огляду на викладене загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, - 1578 грн. (960+618).

Керуючись: ст.ст. 60, 70 СК України, ст.150 ЖК України, ст.ст.10, 11, 57-61, 88, 174, 212-214 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожним, по 1/2 частини права власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями та земельні ділянки площею 0,1000 га (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) та площею 0,0361 га (цільове призначення для ведення особистого селянського господарства), що розташовані за адресою: м.Конотоп, Сумської області, вул.Трудова, 15.

Вселити ОСОБА_1 у будинок №15 по вул.Трудова в м.Конотопі зобовязавши ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні вказаним житлом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати загальною сумою 1578 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кравченко В. О.