22-ц/775/481/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Яненко Г.М.
Доповідач Принцевська В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Биліни Т.І., Мальцевої Є.Є.

секретар Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 травня 2017 року ,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки, що є обовязковою часткою у спадщині та яка розташована на території Зеленопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом. Вимоги заявника мотивовано тим, що через відсутність правовстановлюючого документа, нотаріус відмовив їх у вчиненні нотаріальної дії.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

З даним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно з»ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального та матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та відповідач до суду не з»явилися, повідомлені про час і місце судового засідання телефонограмами, які зареєстровані в журналі телефонограм за № 1504 та № 1542.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1233, 1234, 1235 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю та заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За змістом ч. 3 ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН №042536, ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 6,410 га ріллі, кадастровий номер :01:001:0505, розташована на території Зеленопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Із відомостей міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м.Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 22.03.2017 року № 050.101-120/112-17, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0505, зареєстровано за ОСОБА_3

З листа Відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області № 1283 від 26.11.2016 р, вбачається, що грошова оцінка вказаної вище земельної ділянки складає 230823,51 грн.

18.06.2016 ОСОБА_3 помер, про що видано свідоцтво про смерть серія І-НО №960625 від 30 вересня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1, є матірю померлого ОСОБА_3 та на момент смерті проживала зі ОСОБА_3 однією родиною за однією адресою, що підтверджується довідкою Зеленопільської сільської ради від 09.11.2016 року.

ОСОБА_1, згідно копії паспорту серії ВВ 789302, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою яка досягла пенсійного віку, тобто є непрацездатною особою, відтак, зважаючи на норми ч. 1 ст. 1241 ЦК України, має право на обовязкову частку спадщини, що залишилася після смерті сина.

Іших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 немає.

Постановою нотаріуса ОСОБА_4, від 27.12.2016 р., у видачі свідоцтва на обовязкову частку спадщини за законом на земельну ділянку, ОСОБА_1 було відмовлено на підставі того, що у заявника відсутній документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку.

Згідно заповіту від 02.08.2011 року посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_6 є спадкоємцем вказаної земельної ділянки за заповітом.

Згідно заяви про прийняття спадщини, поданої ОСОБА_2 01.11.2016 року приватному нотаріусу Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області, відповідач спадщину за заповітом прийняв.

Неможливість оформити право власності на земельну ділянку в позасудовому порядку, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення її порушених прав.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1, як непрацездатна мати померлого ОСОБА_3 має право на обов'язкову частку спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлена можливості, через відсутність правовстановлюючого документу.

Суд повно та всебічно дослідив обставини справи та дійшов правильного висновку щодо задоволення позову ОСОБА_1. Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді