Справа №339/322/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання: Бойко Н.З.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване по вул. Чорновола, 27 в с.Тисів Болехівської міської ради, як спадкове майно за заповітом після смерті тітки ОСОБА_3

Вимоги мотивує тим, що ? частина вказаного будинковолодіння належала ОСОБА_3, яка за життя вона розпорядилася майном, склавши заповіт в його користь.

Після її смерті, яка настала 17.11.2016 року, він звернувся до нотаріуса для прийняття спадшини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених вище підстав та додатково пояснив, що дозвіл на будівництво вказаного будинку видали його матері ОСОБА_2 Згодом мати подарувала ? частину своїй сестрі ОСОБА_3

В судовому засіданні відповідач позов визнала та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предметом судового розгляду є будинковолодіння по вул. Чорновола, 27 в с.Тисів Болехівської міської ради, реєстрація права власності на яке не проводилося та правовстановлюючі документи на який ніким не виготовлялися, що підтверджується довідкою ОБТІ (а.с.20).

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок вбачається, що такий був збудований у 1972 році ( а.с.7-10).

Так, згідно рішення виконкому Тисівської сільської ради від 11.05.1967 року вирішено надати земельну ділянку, площею 0.07 га в с.Тисові (на старому місці) для будівництва житлового будинку .

На підставі рішення від 11.05.1967 року та згідно плану відводу земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_2 відведено в натурі вказану земельну ділянку, що підтверджується актом від 25.09.1967 року (а.с.16-17).

На виконання вказаного рішення забудівником ОСОБА_2 1972 році збудовано житловий будинок, ? частину якого 12.03.1984 року ОСОБА_2 подарувала своїй сестрі ОСОБА_3 (а.с.7-10, 13-14).

Згідно записів погосподарських книг Тисівської сільської ради ? частина будинку облікувалася саме за ОСОБА_3М.(а.с.15).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачено ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

А в ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону вказано, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, оскільки спірний будинок було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрації прав на нього не була обов'язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Відповідно до законодавства, яке діяло до 01.07.2004 року, до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, зважаючи на те, що спірний житловий будинок збудовано у 1972 році і в записах по господарської книги ? частина будинковолодіння рахується за ОСОБА_3, то суд визнав, що вона і була власником вказаної чатини будинку і після її смерті, яка настала 17.11.2016 року (а.с.11), такий входить до складу спадкового майна.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Тисівської сільської ради, за яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 ( а.с.22).

Як зазначено в ст.1216 ЦК УКраїни спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК строк.

Позивач будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, оскільки у визначений законом строк, а саме 25.04.2017 року (а.с.21) подав заяву до нотаріальної контори про її прийняття. Інші спадкоємці не зверталися (а.с38).

Окрім того, як вбачається із довідки Тисівської сільської ради позивач проживав разом із спадкодавцем на день її смерті ) а.с.15).

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця (а.с.18).

Стосовно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд констатує наступне.

Нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами.

Відсутність належного правовстановлюючого документу засвідчує про те, що дана справа не може тлумачитись як безспірна, а отже до даних правовідносин не може бути застосована нотаріальна форма охорони та захисту прав і законних інтересів позивача шляхом вчинення нотаріальних дій.

Отже, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді ? частини будинковолодіння після смерті тітки ОСОБА_3 і вона належить йому з часу її відкриття.

З технічного паспорту вбачається, що дане будинковолодіння складається із житлового будинку "А", літньої кухня "Б", погрібу "В", шопи "Г", стайні "Д", стодоли "Е", шопи "Є", вбиральні "Ж", криниці, воріт, огорожі (а.с.7-10).

На підставі наведеного, ст. 1220-1223, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК, керуючись ст. 214,215 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будинковолодіння №27 по вулиці Чорновола в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, яке складається із житлового будинку "А", літньої кухня "Б", погрібу "В", шопи "Г", стайні "Д", стодоли "Е", шопи "Є", вбиральні "Ж", криниці, воріт, огорожі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо особи, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.