Справа № 136/974/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" липня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував таким.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно за НОМЕР_1 від 15.11.1991 року, житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, належить до суспільної групи колгоспний двір, отож належить його членам на праві спільної сумісної власності якими станом на 15.04.1991 року були: ОСОБА_2, ОСОБА_1 та він, ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який приходився йому, ОСОБА_1, рідним батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_1

Після смерті батьків відкрилась спадщина у вигляді часток у житловому будинку що розташований в АДРЕСА_1.

Після смерті батьків позивач спадщину прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцями. Проте при зверненні до нотаріуса позивачеві було відмовлено в оформленні спадкового майна у вигляді вказаного об'єкта нерухомості, оскільки він належав до спільної сумісної власності та визначити, яка частка належала спадкодавцям не можливо. Зважаючи на наведене позивач просить суд здійснити захист його порушених прав, оскільки спадщина належить спадкоємцям з момен6ту відкриття спадщини, а таке його право не визнається.

В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому також зазначено, що заявлені позовні вимоги він підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач - представник сільської ради в судове засідання не з'явився, в заяві, яку направив суду вказав, що вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить суд розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Зважаючи на те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку дійшов висновку про таке.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок за НОМЕР_1 від 15.11.1991 року виданого на підставі рішення виконкому Липовецької районної ради депутатів трудящих №131 від 30.05.1995 року (а.с.11), житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_2.

Відповідно до записів Технічного паспорту виданого КП «Вінницке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 21.04.2017 року за №136 (а.с.13), власником будинку значиться ОСОБА_2.

За правилами ст. ст. 120, 121, 123 ЦК УРСРу редакції, чинній до 16 грудня 1993 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"(зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності, що узгоджується з правилами ст.71 ЦК УРСР.

Згідно відомостей виконавчого комітету Новоприлуцької сільської ради Липовецького району (довідка від 19.06.2017 року за №351 (а.с.14), станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору АДРЕСА_1 були: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_1, в графі суспільна група господарства з 01.01.1991 по 01.01.1995 років зроблена відмітка «колгоспне».

Відповідно до рішення 4 сесії 7 скликання Новоприлуцької сільської ради від 26.02.2016 року, АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_1 з відповідними номерами домогосподарства.

Наведене свідчить, що об'єкт нерухомості відносився до групи колгоспний двір, отож належав на праві спільної сумісної власності його членам, відтак розмір їх часток складав по 1/3 частці кожного, оскільки докази того, що вони ставили питання про витребування чи виділ часток з майна колгоспного двору, в результаті чого ними втрачено право на частку у майні колгоспного двору, відсутні.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Турбів помер ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_1, на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3.

Після смерті вказаних осіб відкрилась спадщина за законом, оскільки за життя вони не вчинили особистого розпорядження.

Згідно інформації наданої приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу, відповідно до якої судом встановлено, що своїм правом на спадкування скористався син спадкодавця - позивач у справі ОСОБА_1, подавши заяву відповідного змісту. Дочка спадкодавця ОСОБА_3 від свого права відмовилась, подавши нотаріусу заяву про це.

Крім цього, за матеріалами цивільної справи встановлено, що із спадкодавцем на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживали в АДРЕСА_1, його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_1, які вступили в управління та володіння спадковим майном шляхом обробітку земельної ділянки, поточних ремонтів житлового будинку (довідка виконавчого комітету Новоприлуцької сільської ради від 28.04.2017 року за №231, від 27.03.2017 року за №253, №255)

За правилами діючого на той час законодавства, а саме ст.548, 549 ЦК УРСР, особи, які фактично вступив в управління або володіння спадковим майном вважаються такими, що прийняли спадщину якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вони не відмовились від неї, отож вона належить їм з моменту відкриття.

Зібрані у справі докази підтверджують, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли: дружина ОСОБА_1 та син - позивач ОСОБА_4, відтак спадкове майно, що належало спадкодавцеві розподілилось між спадкоємцями по 1/2 кожному.

Згідно інформації, яка була надана нотаріусом за запитом суду, спадкова справа до майна померлої ОСОБА_1 не заведена.

Відповідно до відомостей Новоприлуцької сільської ради (довідка за №355 від 19.06.2017 року (а.с.17), на час смерті ОСОБА_1 з нею був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1, ОСОБА_1, тобто позивач у справі.

За правилами діючого на час відкриття спадщини законодавства (ст.1268 ЦК України), позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, інші спадкоємці за матеріалами справи відсутні.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що позивач успадкував частки спадкодавців в об'єкті нерухомості, що є предметом даного спору, отож спадщина належить йому з моменту відкриття, однак його таке право оспорюється. Визначити частки в нерухомому майні в нотаріальному порядку у праві спільної сумісної власності позивач позбавлений можливості, так як інші співвласники померли.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він покликається у позовній заяві та підтверджують факт, що позивач став одноосібним власником спірного майна, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Крім того, відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі ст. ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст.ст. 25, 328, 346, 392, 1216, 1217, 1218 - 1223, 1233, 1234, 1241, 1268 -1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч.2 158, ч.4 174, 208-209, 212 - 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на цілий житловий будинок -«А», загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м., прибудова «а»; навіс «а1»; сарай-літня кухня «Б»; убиральня «б»; сарай «б1»; гараж «Д»; погріб «п/Д»; погріб «Е»; огрожа №1; хвіртка №2; ворота №3; криниця №4, що розташований в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргуне було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко