№ провадження 2-з/495/179/2017
Ухвала

про забезпечення позову

14 липня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі - Акопян М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 територіальне управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про повернення малолітньої дитини до ОСОБА_4 Італії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 територіальне управління юстиції в Одеській області, Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, як орган опіки та піклування про повернення малолітньої дитини до ОСОБА_4 Італія.

13.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по справі, в якій просить: заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, особисто або через третіх осіб перетинати державний кордон України з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; заборонити ОСОБА_2, разом з ОСОБА_5 змінювати місце проживання до набрання чинності рішення суду у справі №495/10157/16-ц; зобов'язати ОСОБА_2 забезпечити доступ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина ОСОБА_4 Італія, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, для спілкування з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що з серпня 2016 року відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином: переховує дитину, наймає охоронну фірму, щоб перешкодити у спілкуванні з сином. В підтвердження своїх доводів позивач надає суду: копію висновку начальника Б-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від жовтня 2016 року; листи Б-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 12.10.2016 року, від 26.01.2017 року, від 27.01.2017 року, від 09.02.2017 року, від 16.06.2017 року.

Також позивач зазначає в своїй заяві про забезпечення позову, що 10.04.2017 року він був пограбований із застосуванням фізичного насильства групою осіб в м. Білгород-Дністровському Одеської області біля жилого будинку за адресою: вул. Шевченка, 60, де проживає та зареєстрована відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копією витягу з ЄРДР та копією повідомлення про початок досудового розслідування кримінального провадження №0000877 Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області.

Квартира №18 за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Шевченка, 60, в якій зареєстрована та проживає ОСОБА_2 з сином ОСОБА_6 належить на праві власності її матері ОСОБА_7, що на думку позивача, вказує на загрозу його здоровю та життю при зустрічах з сином за вказаною адресою.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З метою роз'яснення питань застосування судами під час розгляду цивільних справ Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ провів відповідне узагальнення і дійшов таких висновків:

1. Конвенція про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року (далі - Гаазька конвенція, Конвенція) була розроблена з метою запровадження міжнародно-правового механізму мирного та впорядкованого повернення до держави постійного проживання дітей, яких незаконно вивезено або які незаконно утримуються у порушення прав опіки та піклування, а також забезпечення захисту прав доступу.

Керуючись положенням підпункту "b" частини другої статті 7, статті 12 Гаазької конвенції та Порядком КМУ, позивачі можуть подавати до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, такими заходами забезпечення можуть бути: заборона дитині у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України, відповідачу разом з дитиною змінювати місце проживання до вирішення спору, надавати заявнику тимчасовий доступ для спілкування з дитиною тощо.

Із змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, обгрунтування в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову у вигляді заборонити ОСОБА_2 разом з сином змінювати місце проживання до набрання чинності рішення суду у справі № 495/10157/16-ц та не наведено достатніх причин для вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, у застосуванні вказаного заходу забезпечення позову, суд вважає за доцільне відмовити.

Виходячи із доводів заявника щодо необхідності вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб перетинати державний кордон України з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з урахуванням наявності звязку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд вважає, що такий захід дійсно спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а тому вимога заявника в цій частині підлягає задоволенню.

З приводу заявленої позивачем вимоги про забезпечення позову шляхом зобов'язати ОСОБА_2 забезпечити доступ ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина ОСОБА_4 Італія, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, для спілкування з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, то суд приходить до наступного.

Незалежно від часу незаконного переміщення або утримування дитини відповідно до положень Гаазької конвенції позивач у будь-який час вправі звернутися за захистом своїх порушених прав.

Гаазька конвенція передбачає можливість для звернення позивачів з двома видами заяв: про повернення дитини та про забезпечення здійснення права доступу до дитини.

Тобто, вимога про зобовязання відповідача забезпечити доступ для спілкування з сином по своїй суті є окремою позовною вимогою та не може розглядатися як захід забезпечення позову.

Вимога про забезпечення позову у вигляді надати заявнику тимчасовий доступ для спілкування з дитиною позивачем не заявлялася.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, Конвенція про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 територіальне управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Білгород-Дністровської міськох ради Одеської області про повернення малолітньої дитини до ОСОБА_4 Італії - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, особисто або через третіх осіб перетинати державний кордон України з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: