Справа № 492/834/17
Провадження №2/492/589/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 липня 2017 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Крутова О. М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виноградівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2017 р. ОСОБА_1(далі за текстом позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Виноградіської сільської ради (далі за текстом відповідач), в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2, який помер 06.12.2010 р., у вигляді земельної ділянки площею 3,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0092. При цьому позивач посилається на те, що власником зазначеної земельної ділянки була ОСОБА_3, яка померла 06.03.2006 р. Спадкоємцем майна, яке залишилось після її смерті був її ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Арцизькою державною нотаріальною конторою від 06.12.2007 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 6201. За життя її батько ОСОБА_2 не встиг належним чином оформити та зареєструвати право власності на вказану отриману ним у спадок земельну ділянку та 01.06.2010 р. помер. Позивач зазначає, що він подав у встановлені законом строки заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори після його смерті. Однак, державним нотаріусом йому було рекомендовано вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки у судовому порядку, у звязку з тим, що право власності на зазначене майно не зареєстроване у відповідності до чинного.

Розглянувши позовну заяву, подану позивачем та матеріали, додані до неї, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі, але в позовній заяві позивачем не повно зазначено найменування відповідача та його місце знаходження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка, в силу п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, однак позивачем в порушення зазначених норм права взагалі не зазначено ціну позову, яка повинна бути підтверджена документом.

В порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, тобто у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й повинні бути викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, але позивачка при обґрунтуванні обставин не зазначає докази, що підтверджують ці обставини, зокрема: факту що позивач є єдиним спадкоємцем; фактичного вступу позивача до володіння спадкового майна (квитанції про сплату податків, внесків страховок, інших платежів, договір оренди тощо); належності майна спадкодавцю; наявності або відсутності спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині за законом; наявності або відсутності відмови від спадщини з боку спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині за законом.

Крім того, відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 р. №1066-VI (далі ОСОБА_2 №1066-VI), який набув чинності з 02.05.2009 р., були внесенні зміни до деяких законодавчих актів, у тому числі і у ст. ст. 125, 126 ЗК України, які передбачають час, з якого виникають права на земельну ділянку та документи, що посвідчують права на земельну ділянку.

Так, ст. 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126 ЗК України у редакції із змінами, що внесені Законом України від 07.07.2011 р. N 3613-VI, визначає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який в свою чергу визначає, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 4 Закону).

Однак, позивач на підтвердження наявності права власності на спірну земельну ділянку у спадкодавця ОСОБА_2, не надав передбачених зазначеним законодавством правовстановлюючих документів.

Також, позивач не зазначає жодних обєктивних поважних причин того факту, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя не зареєстрував у встановленому порядку своє право власності на нерухоме майно (земельну ділянку).

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про подальший розгляд справи та винесення законного та обґрунтованого рішення.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК, у зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до Виноградівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачу.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

Також вважаю за необхідне розяснити позивачу, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виноградівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Крутова