Справа № 309/3368/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Собослой Г.Г., Фазикош Г.В.,

секретарі: Чучка Н.В.,

за участі представника ПАТ «КБ «Надра» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 16 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ « КБ «Надра» в особі в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник зазначив, що згідно кредитного договору № 1201/07-2006 від 24 липня 2006 року відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит в розмірі 17000 гривень терміном до 24 липня 2009 року включно зі сплатою 18% річних за користування кредитом та з урахуванням щомісячної комісії у розмірі 0,42 % від суми кредиту.

Виконання зобовязань ОСОБА_3 по кредитному договору було забезпечено заставою транспортного засобу легкового автомобіля марки «ВАЗ 21099, 2002 року випуску, тип легковий седан В, зеленого кольору, кузов № ХТА 8102, р.н. НОМЕР_1, зареєстрованого Хустським МРЕВ ДАІ 05.05.2006 року, який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РСА № 172056, виданого Хустським МРЕВ ДАІ 05.05.2006 року на підставі договору застави від 26.07.2006 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» і майновим поручителем відповідачкою ОСОБА_4

В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконав.

Станом на 09 липня 2015 року його заборгованість перед банком становить 205173,73 гривень, з яких 16254,95 гривень сума заборгованості за кредитом, у тому числі прострочена, 24036,14 гривень сума заборгованості по сплаті відсотків, у тому числі прострочена, 5582,27 гривень сума заборгованості по сплаті комісії, у тому числі прострочена, 159300,37 гривень пеня за прострочення сплати кредиту.

Враховуючи, що позивач лише 09.12.2013 року довідався, що захист прав ПАТ «КБ «Надра» у судовому порядку по надісланій 25.07.2011 року позовній заяві не здійснюється, просив суд визнати поважним поважними причини пропуску позовної давності на звернення із даним позовом до суду, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» 205173,73 гривень заборгованості за кредитним договором № 1201/07-2006 від 24 липня 2006 року та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 звернути стягнення на предмет застави легковий автомобіль НОМЕР_2, який належить відповідачці ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного предмета застави через прилюдні торги, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».

Рішенням Хустського районного суду від 16 грудня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1201/07-2006 від 24 липня 2006 року та звернення стягнення на предмет застави за договором застави від 26 липня 2006 року відмовлено у звязку зі спливом строку позовної давності.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач - публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 - подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення із-за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просив скасувати оскаржуване ним рішення й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Межі доводів апеляційної скарги перебіг строку позовної давності було перервано, оскільки 25.07.2011 року ПАТ КБ «Надра» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором № 120/07-2006 від 24 липня 2006 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке містило позовну заяву з додатками, адресату (суду) 29 липня 2011 року. Також судом безпідставно застосовано строки позовної давності та відмовлено з цього приводу в задоволенні позову щодо відповідача ОСОБА_4, яка не заявляла про застосовування строків позовної давності.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року апеляційну скаргу позивача відхилено, рішення Хустського районного суду від 16 грудня 2015 року залишено без змін.

На ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року представником публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року касаційну скаргу задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Банку, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом вірно встановлено, що згідно з кредитним договором від 24 липня 2006 року № 1201/07-2006 відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит в розмірі 17 000 гривень терміном до 24 липня 2009 року включно зі сплатою 18 % річних за користування кредитом та з урахуванням щомісячної комісії в розмірі 0,42 % від суми кредиту.

Виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_3, за кредитним договором від 24 липня 2006 року № 1201/07-2006 було забезпечено заставою транспортного засобу легкового автомобіля марки ВАЗ 21099, 2002 року випуску, тип легковий седан В, зеленого кольору, кузов № ХТА 8102, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого Хустським МРЕВ ДАІ 05 травня 2006 року, який належить відповідачці ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РСА № 172056, виданого Хустським МРЕВ ДАІ 05 травня 2006 року на підставі договору застави від 26 липня 2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» і майновим поручителем ОСОБА_4

Відповідно до п. 4, п. 5 договору застави відповідач ОСОБА_4 відповідає за зобов'язання відповідача ОСОБА_4 1.1, належним їй майном, а саме: легковим автомобілем марки ВАЗ 21099, 2002 року випуску, тип легковий седан В, зеленого кольору, кузов № ХТА 8102, державний номерний знак НОМЕР_1.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_3, не виконав взяті на себе зобов'язаннями з погашення кредиту та щомісячній сплаті відсотків за фактичне використання кредитних коштів, у зв'язку з чим станом на 09 липня 2015 року його заборгованість перед банком становить 205 173,73 гривень, з яких: 16 254,95 гривень сума заборгованості за кредитом, у тому числі прострочена, 24 036,14 гривень сума заборгованості зі сплати відсотків, у тому числі прострочена, 5 582,27 гривень сума заборгованості зі сплати комісії, у тому числі прострочена, 159 300,37 гривень пеня за прострочення сплати кредиту.

Договором кредиту визначено кінцевий строк повернення кредиту - 24 липня 2009 року, а п. 6.3 договору застави передбачено, що такий діє до повного розрахунку ОСОБА_3І, за кредитним договором.

Суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Так, не були належним чином з'ясовані обставини, які наводилися позивачем у позові стосовно строку позовної давності, його переривання, відліку і поважності причин для його поновлення.

На захист своїх прав Позивач - ПАТ КБ «Надра» звертався до Хустського районного суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3, кредитної заборгованості ще 25.07.2011 р. Позовна заява (вих.№2151 від 25.07.11р.) з додатками була надіслана 28.07.2011р. на адресу суду рекомендованим листом №679. Повідомленням про вручення цього рекомендованого листа № 679 стверджується, що такий був вручений адресату (суду) 29.07.2011 р.

Копія такого повідомлення була долучена до матеріалів справи і сторонами не спростована.

Доказів, що спростовують факт отримання судом позовної заяви до ОСОБА_3 29.07.2011 р. - ні сторонами, ні судом не спростовані.

Висновки суду про те, що судом позовна заява до ОСОБА_3, не була отримана суперечать доказу, долученому до справи про отримання позовної заяви.

На заяву ПАТ КБ «Надра» від 13.11.2013 р. (вих. № 4042), Хустським районним судом було надіслано лист (вих. № 8355 від 27.11.2013 p.), який отриманий банком 09.12.2013 р. за вх. №2459, в якому повідомлено, що «згідно журналу вхідної кореспонденції за 2011 рік позовна заява ПАТ КБ «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське регіональне управління до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості до суду не надходила. (а.с.15).

Наведені обстави свідчать, що з моменту отримання даної відповіді суду, тобто з 09.12.2013 р. ПАТ КБ «Надра» довідався, що захист прав ПАТ КБ «Надра» у судовому порядку, по надісланій 25.07.2011 p., позовній заяві, не здійснюється.

Зважаючи на положення ст.ст. 251 - 267 ЦК України пред'явленням позову до суду 25.07.2011 р. було перервано строк загальної позовної давності, який з того часу почав свій відлік заново, а той факт, що позовна надіслана позовна заява не була зареєстрована в суді і позивач про такі обставину дізнався тільки 09.12.2013 р. - наведене є поважними причинами для поновлення строку звернення до суду із даним позовом, який до того ж було подано в межах строків загальної позовної давності з моменту, коли було отримано інформацію про порушення права позивача на судовий розгляд.

Однак наведених обставин суд поважними не визнав, тим самим невірно застосував ст.ст. 264, 267 ЦК України, якими передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Оскільки наведені обставини є поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягало захисту.

Свої висновки щодо пропуску позивачем 3-річного строку позовної давності встановленого ст. 257 ЦК України суд належним чином не обґрунтував.

Крім того, зважаючи на заявлені вимоги позивача до двох відповідачів, судом безпідставно було відмовлено у вимогах до ОСОБА_4, оскільки від неї не надходило до суду ні заперечень, ні заяви про застосування строків позовної давності.

Що стосується розміру заборгованості, то частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Дана позиція закріплена в Постанові Верховного суду України від 3 вересня 2014 року.

Враховуючи, що розмір пені 159 300 грн. 37 коп. значно вищий за заборгованість за кредитом і по процентам за користування кредитом, суд зменшує розмір неустойки до суми 16254,95 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права, та недоведеності позивачем позову є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 16 грудня 2015 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість 62128,31 гривень, з яких 16254,95 гривень сума заборгованості за кредитом; 24036,14 гривень сума заборгованості по сплаті відсотків; 5582,27 гривень сума заборгованості по сплаті комісії; 16254,95 гривень пеня за прострочення сплати кредиту.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 по кредитному договору №1201/07-2006 від 24.07.2006 року звернути стягнення на предмет застави легковий автомобіль марки «ВАЗ 21099», 2002 р.в., тип легковий седан В, зеленого кольору, кузов №ХТА8102, р.н. АО 9337АС, зареєстрований Хустським МРЕВ ДАІ 05.05.2006 р., який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РСА №172056, виданого Хустським МРЕВ ДАІ 05.05.2006 року шляхом продажу вказаного предмета застави через прилюдні торги, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді