РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 грудня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому з урахуванням уточнень просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №1 по вул.Подільська, 12 в м.Хмельницькому, оскільки він є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2017 року. Відповідно до довідки від 11.10.2017 року, виданої відділом реєстрації місця проживання, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за вищевказаною адресою. На даний час відповідач проживає в іншому місці та не має жодних прав на квартиру, однак самостійно з реєстрації не знялась. Вказана реєстрація заважає йому користуватися квартирою на власний розсуд та створює перешкоди у реалізації його права власності в повному обсязі, яке передбачене законодаством. Зокрема, вказана реєстрація позбавляє його можливості отримати субсидію та призводить до додаткових витрат, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення. Тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позові, суду пояснив, що відповідач була зареєстрована у вказаній квартирі та ще до придбання ним квартири не проживає у ній, тому просить позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується: договором купівлі-продажу квартири від 29.09.2017 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98969265 від 29.09.2017 року.

Згідно довідки інспектора відділу реєстрації місця проживання від 11.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_2, 07.05.1997 року зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців.

Відповідач не являється членом сімї позивача, між власником квартири і відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою, відповідач не проживає у квартирі більше шести місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили те, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3 не проживає.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом не здобуто доказів того, що відповідачу створювались перешкоди у проживанні у вказаній квартирі, а також, що після продажу квартири попереднім власником, між позивачем та відповідачем були будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право на користування цим житлом - квартирою №1 в будинку по вул.Подільській, 12 в м.Хмельницькому, оскільки позивач придбав квартиру згідно договору купівлі-продажу та іншого не встановлено домовленістю між ним і відповідачем або законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 640 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача в силу ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265,280-289 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.71,72, 150, 155, 156 ч.1 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №1 по вул.Подільській, 12 в м.Хмельницькому.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в розмірі 640 грн..

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, житель: 29000, АДРЕСА_4.

Відповідач: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НВ №475063, жителька: 29000, АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного судового рішення 27.12.2017 року.

Суддя: