РІШЕННЯ

іменем України

"11" квітня 2017 р. 145/363/17

2/145/387/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4 РДА про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 28 вересня 2012 року померла ОСОБА_5, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 13 жовтня 2006 року, яким усе своє майно заповіла їй. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 немає.

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із нею однією сім'єю та від спадщини не відмовилась.

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернулася до ОСОБА_4 держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради, їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю у неї на руках оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на ім'я спадкодавця.

Згідно інформаційної довідки відділу Держгеокадастру України у ОСОБА_4 районі Вінницької області від 31.01.2017 року № 69/86-17 вартість земельної частки (паю) становить 48 079,30 грн.

Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 29 вересня 2012 року в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_4 РДА в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

28 вересня 2012 року померла ОСОБА_5, що стверджується її свідоцтвом про смерть (а.с. 4), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 13 жовтня 2006 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 20, яким усе своє майно заповіла позивачці (а.с. 7). На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 немає.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із нею однією сім'єю та від спадщини не відмовилась, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 64 від 28.02.2017 року (а.с. 8).

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернулася до ОСОБА_4 держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради, їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю у неї на руках оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на ім'я спадкодавця, що стверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 15).

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. - № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до положень ст.5 ЗК України (1990 року), в редакції що діяла на час відкриття спадщини, земля могла належати громадянам на праві колективної власності.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 р. № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р.№ 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до Додатку № 1 до державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН № 000122, виданого КСП «Подільський край» с. Сліди Тиврівського району ОСОБА_5 була включена до списку громадян - членів даного КСП за № 317 (а.с. 12-14).

Тому з моменту видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Подільський край» с. Сліди Тиврівського району Вінницької області, а саме з 28 грудня 1995 року ОСОБА_5 набула право на вищевказану земельну частку (пай).

При цьому право спадкодавця на земельну частку (пай) було оформлено сертифікатом серії ВН № 0234780, виданим ОСОБА_4 РДА на її ім'я 26.12.1996 року, що стверджується записами в книзі реєстрації сертифікатів, що видавалися ОСОБА_4 райдержадміністрацією

членам КСП «Подільський край» с. Сліди (а.с. 11).

Оригінал вказаного сертифіката було втрачено.

Заборони на вказану земельну частку (пай) немає, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 16 від 01.03.2017 р. (а.с. 9).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України України , 1218, 1233, 1268 ЦК України, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям",

вирішив:

Позов задовільнити.

Визнати за визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 29 вересня 2012 року в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.