Провадження №2/760/4951/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЖБК «РАССВЕТ» в особі голови Лавушника Дениса Івановича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ЖБК «РАССВЕТ» в особі голови Лавушника Д.І. та просив визнати дії відповідача по нарахуванню йому плати за холодне водопостачання та водовідведення і гаряче водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 в безпідставно завищених розмірах протиправними.

Визнати дії відповідача по нарахуванню позивачу заборгованості за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 протиправними.

Зобов'язати ЖБК «РАССВЕТ» здійснити перерахунок вартості за комунальні послуги а також холодне водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням наступних відомостей щодо кількості проживаючих протягом 2006 року по квітень 2007 року кількість проживаючих становила 1 особа, з 17 квітня 2007 року по теперішній час кількість проживаючих становить 3 особи.

Визнати укладеним між ЖБК «РАССВЕТ» та позивачем договір на гаряче водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 на умовах передбачених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення ,постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

З 1978 року балансоутримувачем будинку є відповідач ЖБК «РАССВЕТ».

Зазначив, що з моменту створення ЖБК «РАССВЕТ» між ним та відповідачем не укладались, а ні договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, а ні договору щодо водопостачання. В свою чергу, відповідач ігнорує укладення з позивачем даних договорів з підстав наявності у нього заборгованості зі плати житлово-комунальних послуг.

Так, відповідач починаючи з 2006 року виставляючи рахунки зазначає, що в період протягом 2006 року та по березень 2007 року кількість проживаючих у квартирі становить 3 особи, з квітня 2007 року по грудень 2012 року кількість проживаючих становить 5 осіб, з січня 2013 року по вересень 2014 року кількість проживаючих становить 4 особи, а вже з жовтня 2014 року по теперішній час кількість проживаючих становить 3 особи.

Проте, дані відомості є такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки за вказаною адресою в різні періоди часу проживала зовсім інша кількість людей, що відповідно впливає на розмір комунальних послуг.

Тобто, відповідач неправильно здійснював облік проживаючих, у зв'язку з чим виходив із своїх невірних розрахунків та почав нараховувати заборгованість за комунальні платежі у розмірі 60000,00 грн.

Вважає рахунки, які виставлялися відповідачем необгрунтованими та протиправними, оскільки вони містять недостовірну інформацію щодо кількості спожитої води та кількості проживаючих. Відповідач необґрунтовано збільшував об'єми спожитої води при умові, що кількість проживаючих не змінювалась, жодних поважних підстав для збільшення та виставлення таких рахунків немає.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що ЖБК «РАССВЕТ» здійснювало нарахування оплати за спожиті комунальні послуги ОСОБА_1 в період з 2006 року по теперішній час, виходячи із положень статуту ЖБК «РАССВЕТ», керуючись Законом України «По кооперацію», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», положеннями Житлового кодексу РСР та Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76 «Про затвердження «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», а тому в діях відповідача відсутні помилки щодо нарахування житлово-комунальних послуг позивачу.

Крім того, зазначив, що позивач з грудня 2006 року взагалі не сплачує комунальні послуги, з урахуванням чого просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

ЖБК «РАССВЕТ» проводить свою господарську діяльність з 19.05.1978 року та є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.5 статуту кооперативу ЖБК «РАССВЕТ» є обслуговуючим кооперативом і згідно п. 1.6 статуту кооператив діє виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів кооперативу.

Згідно п. 2.1 статуту ЖБК «РАССВЕТ» метою кооперативу є забезпечення належного отримання мешканцями будинку житлово-комунальних послуг, а також виконання власниками квартир, жилих і нежилих приміщень будинку вимог «Прави утримання жилих будинків та прибудинкової території», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76.

Станом на серпень 2017 року заборгованість позивача складає 61268,29 грн.

Позивач просив визнати дії відповідача по нарахуванню йому плати за холодне водопостачання та водовідведення і гаряче водопостачання та водовідведення, а також заборгованості за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 в безпідставно завищених розмірах протиправними та зобов'язати ЖБК «РАССВЕТ» здійснити перерахунок вартості за комунальні послуги, а також холодне водопостачання та водовідведення, з урахуванням наступних відомостей щодо кількості проживаючих протягом 2006 року по квітень 2007 року кількість проживаючих становила 1 особа, з 17 квітня 2007 року по теперішній час кількість проживаючих становить 3 особи.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач починаючи з 2006 року виставляючи рахунки за надані послуги зазначає, що в період протягом 2006 року та по березень 2007 року кількість проживаючих у квартирі становить 3 особи, з квітня 2007 року по грудень 2012 року кількість проживаючих становить 5 осіб, з січня 2013 року по вересень 2014 року кількість проживаючих становить 4 особи, а вже з жовтня 2014 року по теперішній час кількість проживаючих становить 3 особи.

Проте, дані відомості є такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки за вказаною адресою в різні періоди часу проживала зовсім інша кількість людей, що відповідно впливає на розмір комунальних послуг.

Тобто, на думку позивача, відповідач неправильно здійснював облік проживаючих, у зв'язку з чим виходив із своїх невірних розрахунків та почав нараховувати заборгованість за комунальні платежі, на що слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України - цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовам договору, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальних послуг у строки встановлені договором або законом.

З наведеного вбачається, що між сторонами, у відповідності з вимогами закону, виникли договірні відносини.

Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги нараховується крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами.

Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року за №572, плата за використання теплової та електричної енергії, газу, за водопостачання і каналізацію та інші послуги (використання радіотрансляційної точки, колективної телевізійної антени, телефону тощо) власниками квартир (будинків) наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Встановлено, що ЖБК «РАССВЕТ» здійснював нарахування оплати за спожиті комунальні послуги ОСОБА_1 в період з 2006 року по теперішній час, виходячи із положень Статуту ЖБК «РАССВЕТ», Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положеннями Житлового кодексу Української РСР та Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76 «Про затвердження «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій».

Позивачем в свою чергу не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що нарахування житлово-комунальних послуг здійснювалось відповідачем невірно, враховуючи різну кількість осіб, що проживали у різний період часу у квартирі АДРЕСА_1.

У зв'язку із несвоєчасною сплатою боржником ОСОБА_1 поточних платежів з утримання будинку та прибудинкової території, житлово-комунальних послуг у нього виникла заборгованість з грудня 2006 року перед ЖБК «РАССВЕТ».

Встановлено, що станом на серпень 2017 року заборгованість позивача ОСОБА_1 складає 61268,29 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем споживалися житлово-комунальні послуги, натомість суду не надано доказів на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги надавалися відповідачем неякісно або не в повному обсязі, докази щодо неправомірності нарахування боргу за житлово-комунальні послуги, зокрема послуг за електроенергію, послуг з холодного та гарячого водопостачання, послуг опалення, доказів про спростування розміру заборгованості.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання дій відповідача по нарахуванню йому плати за холодне водопостачання та водовідведення і гаряче водопостачання та водовідведення, а також заборгованості за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 в безпідставно завищених розмірах протиправними та зобов'язання ЖБК «РАССВЕТ» здійснити перерахунок вартості за комунальні послуги, а також холодне водопостачання та водовідведення, з урахуванням відомостей щодо кількості проживаючих починаючи з 2006 року по теперішній час.

Що стосується вимог про визнання укладеним між ЖБК «РАССВЕТ» та позивачем договору на гаряче водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 на умовах передбачених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, то вони також задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Встановлено, що ЖБК «РАССВЕТ» починаючи з 2006 року укладає із власниками квартир будинку №41 по вул. Сім'ї Ідзиковських у м. Києві вищезазначені типові договори, проте лише за умови погашення заборгованості по оплаті за комунальні послуги (в тому числі за спожиту гарячу воді та її водовідведення).

ОСОБА_1 на момент розгляду даної справи в суді заборгованість по оплаті комунальних послуг не погасив, у зв'язку із чим договір на гаряче водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, з ним укладений не був.

Крім того, укладання договору є правом відповідача, а не його обов'язком.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмова у прийнятті.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову і в частині визнання укладеним між ЖБК «РАССВЕТ» та позивачем договору на гаряче водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 на умовах передбачених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення ,постачання холодної та гарячої води і водовідведення, оскільки позивачем не сплачено заборгованість за надані послуги, та укладання такого договору є правом відповідача, а не його обов'язком.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги»», ст.ст. 68, 162 ЖК України, ст. 10, 58, 60, 79, 84, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ЖБК «РАССВЕТ» в особі голови Лавушника Дениса Івановича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя