АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5696/17 Справа № 183/5765/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Горького» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Горького», треті особи: ОСОБА_3, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивач звернувся з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну підстав та предмету позову просить визнати нікчемним договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «АФ ім. Горького» та ОСОБА_4, площею 3,6600 (рілля 3,6600 га), кадастровий номер :02:009:0403, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 095902, виданого 13 серпня 1999 року Миколаївською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110331, зареєстрованого в реєстрі за № 946 та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, зареєстрованого Новомосковським райвідділом ДРФ ЦАЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі за № 04-09-126-05077 вчинено запис 13 листопада 2009 року.

В обґрунтування позову із посиланням на ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ч.1 ст.638, ч.2ст.792 ЦК України зазначає, що на підставі дублікату заповіту, посвідченого секретарем виконкому Миколаївської сільської ради 12 січня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1, виданого секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради 24 квітня 2009 року за р. № 18, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, яка померла 07 листопада 2008 року, є позивач - ОСОБА_2 1/2 частка та ОСОБА_5, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 1/2 частка.

19 вересня 2016 року державним нотаріусом ОСОБА_6 Новомосковської районної державної нотаріальної контори були видані на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, по 1/2 частині кожному земельної ділянки площею 3,6600 (рілля 3,6600 га), кадастровий номер :02:009:0403, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 095902, виданого 13 серпня 1999 року Миколаївською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110331 зареєстроване в реєстрі за № №945, 946.

Позивачу стало відомо, що по вищезазначеній земельній ділянці нібито у 2009 році укладений договір оренди між ТОВ «АФ ім. Горького» та ОСОБА_4. Позивач вважає, що у вищевказаному договорі сфальсифікований підпис ОСОБА_4, так як даний договір оренди земельної ділянки не міг бути підписаним у 2009 році спадкодавцем ОСОБА_4, так як вона померла 07 листопада 2008 року. 03 жовтня 2016 року позивач звернувся до директора ТОВ «АФ ім. Горького» ОСОБА_7 з письмовою заявою, в якій просив не обробляти зазначену земельну ділянку в зв'язку з відсутністю договору оренди на земельний пай. Але відповіді на заяву від ТОВ «АФ ім. Горького» не отримав, а на прохання ознайомитися з договором оренди земельної ділянки, який існує на даний час, позивачу відмовили і запропонували звернутися до суду.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Агрофірма ім. Горького» та ОСОБА_4, площею 3,6600 (рілля 3,6600 га), кадастровий номер :02:009:0403, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області; в решті позову відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма ім. Горького» просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 095902, виданого 13 серпня 1999 року ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3,6600 (рілля 3,6600 га), кадастровий номер :02:009:0403, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

07 листопада 2008 року ОСОБА_4 померла (а.с.10).

19 вересня 2016 року державним нотаріусом ОСОБА_6 Новомосковської районної державної нотаріальної контори на ім'я позивача ОСОБА_2 та Третьої особи ОСОБА_3 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке складається з: 1/2 частини земельної ділянки площею 3,6600 (рілля 3,6600 га), кадастровий номер :02:009:0403, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належної померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 095902, виданого 13 серпня 1999 року Миколаївською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110331, кожному, зареєстрованих в реєстрі за № 945 та №946 (а.с.4, 5, 12, 13).

Згідно з відповіддю Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року № 99-406-99.8-2210/2-16, за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0403, що перебуває у власності ОСОБА_4 відповідно до державного акта серії III-ДП № 095902 від 13 серпня 1999 року перебуває в оренді згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма ім. Горького». Договір оренди зареєстровано за № 77 від 13 листопада 2009 року. Строк дії договору - 10 років (а.с.22).

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до директора ТОВ «АФ ім. Горького» ОСОБА_7 з письмовою заявою, в якій просив не обробляти зазначену земельну ділянку в зв'язку з відсутністю договору оренди на земельний пай (а.с.11).

16 жовтня 2016 року відповідачем на адресу позивача складено відповідь на заяву, у відповідності до якої позивача повідомлено, що договір оренди між відповідачем та спадкодавцем укладено 11 березня 2008 року, а представником позивача отримано орендну плату за договором оренди в 2008-2009 роках (а.с.58).

На підтвердження позиції щодо укладання договору спадкодавцем відповідачем надано копії: договору оренди земельної ділянки № 5/М від 11 березня 2008 року (а.с.52-53), протоколу про погодження порядку, умов та строків сплати орендної плати (а.с.54), акту приймання передачі земельної ділянки від 11 березня 2008 року (а.с.55), які містять вказівку на підписання означених документів від імені орендодавця ОСОБА_4

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, а статтею ст. 14 цього Закону передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Крім того, частиною 1 статті 16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 1 статті 215 ЦК України визначає підставою недійсності правочину недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу, яким передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено прав кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище, договір оренди було укладено з спадкодавцем ОСОБА_4 11 березня 2008 року, тобто за її життя, та при укладененні цього договору остання не заявляла будь-яких заперечень щодо цього договору, а реєстрації спірного договору в Новомосковському райвідділі ДРФ ЦДЗК було здійснено вже після смерті ОСОБА_4 13 листопада 2009 року.

А згідно ч.4 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Оскільки після смерті ОСОБА_4 спадщину було прийнято позивачем та третьою особою та їм було видано свідоцтва про право на спадщину, а тому до них, як нових власників земельної ділянки, перейшли всі права та обовязки орендодавця, а тому доводи позивача про те, що договір оренди було підписано у листопаді 2009 року вже після смерті спадкодавця є безпідставними.

Також безпідставними є доводи позивачів про те, що договір оренди втрачений, колегія суддів вважає ці вимоги необгрунтованими з наступних підстав.

Так, судовм встановлено, що , оскільки

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на ухвалу суду щодо надання примірнику оригіналу договору відповідачем надано відповідь про те, що оригінал договору не зберігся (а.с.71) та надано акт від 02 листопада 2016 року про нестачу договорів оренди, серед яких комісією у складі службових та посадових осіб відповідача виявлено нестачу договорів оренди, в тому числі і договору, укладеного із ОСОБА_4 (а.с.72). Також, на запит суду Управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області суду надано відповідь про відсутність оригіналу договору в управлінні.

Ці факти ніким не оспорюються, разом з цим а ні позивач, а ні третя особа не зверталися як нові власники земельної ділянки до відповідача з питанням переоформлення договору, виплату орендної плати тощо, а у відповідності зі ст. 60 ЦПК України, інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач не надав

Проте суд на викладене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про задоволення позову

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, а тому рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з позивача на користь відповідача документально підтверджені судові витрати, які були понесені у звязку з подачею апеляційної скарги в сумі 606 грн. 32 коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Горького» задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Горького» () судовий збір у сумі 606,32 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_8