Справа № 710/1395/16-ц
Провадження № 2/710/431/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2017 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2016 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою вул. Перемоги, 138, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, а саме житловий будинок «А-1», веранда «а» , сарай «Б-1», сарай «В-1» , прибудова «в», літня кухня «Д-1», погріб «Л», колодязь №1, інвентарною вартістю 127866 грн., яка належало ОСОБА_4, померлій 12.11.2007, за набувальною давністю.

Свій позов позивач мотивує тим, що 17 грудня 1993 року мати позивача, ОСОБА_5, уклала договір довічного утримання з ОСОБА_4 відповідно до якого ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_4 житловий будинок по вул. Перемоги, 138, в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, а саме житловий будинок «А-1», веранда «а» , сарай «Б-1», сарай «В-1» , прибудова «в», літня кухня «Д-1», погріб «Л», колодязь №1 інвентарною вартістю 127866 грн. З 2000 року позивач почав проживати в будинку своєї матері ОСОБА_5 в с. Лебедин Шполянського району, Черкаської області по вул Перемоги, 138. 24.03.2001 мати позивача ОСОБА_5 померла. Позивач здійснив поховання та продовжувала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. Власник зазначеного домоволодіння відповідно до договору довічного утримання ОСОБА_4 в будинку не проживала та не заперечувала проти проживання позивача в зазначеному будинку, більше того, обіцяла позивачеві відмовитись від свого права на житловий будинок на користь позивача. 12.11.2007 ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем померлої є її донька ОСОБА_3, яка відмовилась успадковувати майно померлої тобто житловий будинок по вул. Перемоги, 138, в с. Лебедин Шполянського району, Черкаської області, та не заперечує, щоб право власності на зазначений житловий будинок було оформлене на позивача. Починаючи з 2000 року на протязі 16 років позивач відкрито та безперервно володіє зазначеним домоволодінням та користується земельною ділянкою, яка передана позивачеві в користування Лебединською сільською радою. В даний час у позивача виникли труднощі з оформленням субсидії та особових рахунків на газопостачання та електропостачання, оскільки він не є власником будинку. Оскільки мати позивача та ОСОБА_4 померли, відповідно, позивач тепер не має змоги отримати будь-який документ, що посвідчував його моє право власності на житловий будинок. Тому позивачі і звернувся до суду із даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши що позовні вимоги визнає повністю.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з договором довічного утримання від 18.12.1993, посвідченого державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №2462, ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою вул. перемоги, 137, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, а ОСОБА_4 зобовязалась зберегти в безкоштовне користування ОСОБА_5А, кімнату, житловою площею 11,0 м2, повністю утримувати ОСОБА_5, надаючи їй необхідне харчування, одяг, забезпечити відповідний догляд за нею і необхідну допомогу. (а.с.4).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою вул. Перемоги, 138, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, власником зазначеного будинку є ОСОБА_7 (а.с.5-6).

Згідно з довідкою №937 від 22.12.2010, виданої Шполянським відділком КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», вартість житлового будинку з надвірними будівлями за адресою вул. Перемоги, 138, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, складає 127866,00 грн. (а.с.7).

ОСОБА_5 померла 24.03.2001, актовий запис №35, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР №164402, виданим виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області (а.с.8).

ОСОБА_4 померла 12.11.2007, актовий запис №92, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №215995, виданим виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області (а.с.9).

Відповідно до довідки №2754 від 30.11.2016, виданої виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, ОСОБА_2 дійсно зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.11.2000 (а.с.10).

Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-СР №123987 від 02.03.2011, виданого Лебединською сільською радою Шполянського району Черкаської області, ОСОБА_8 народилась 11.11.1953, актовий запис №156. Батьками дитини є ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с.13).

Відповідно до довідки №3133 від 22.11.2017, виданої виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шпоянського району Черкаської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до смерті 12.11.2007 була головою будинку, який належав їй на праві власності по вул. Перемоги, 138, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області (фактично була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_4). Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла її дочка, ОСОБА_3. На даний час згідно з погосподарською книгою, домоволодіння по вул. Перемоги, 138, в с. Лебедин числиться за ОСОБА_4. Спадщина не переоформлена (а.с.35).

Згідно з довідкою № 3132 від 22.11.2017, виданою виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, 24.03.2001 померла ОСОБА_5, яка до дня смерті проживала та була прописана в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області. В цьому селі за нею рахується житловий будинок з надвірними будівлями, що зареєстрований в по господарській книзі № 16, особовий рахунок № 1361 та розташований в с. Лебедин по вул. Перемоги, 138, на земельній ділянці розміром 0.54 га, яка належить сільській раді. Заборони на цей будинок також немає. На протязі останніх трьох років до смерті ОСОБА_5 в цьому господарстві крім неї проживала дочка ОСОБА_2 (а.с.36).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СР №266707 від 28.09.1973, виданого горбюро ЗАГС м. Черкаси, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 уклали шлюб 28.09.1973, актовий запис №1791. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на «Темненко» (а.с.37).

Згідно з повідомленням завідувача Шолянської державної нотаріальної контори №1405/02-14 від 06.12.2017 в Шполянську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 12.11.2007, звернулася ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину на майно спадкодавця ще не видавалось (а.с.50).

Як вказано в ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як вказано в п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Як зазначається в листі Верховного суду України від 01.07.2013 «ОСОБА_1 деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство).

Відповідно до п. 11 Постанови враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Згідно з п. 13 Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до п. 14 Постанови виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Таким чином, судом встановлено, шо позивач користувався спірним майном з 2000 року, однак, виходячи з вищевикладеного, набувальна давність буде рахуватися лише з 2001 року. Таким чином на момент звернення до суду позивач користувався спірним житловим будинком близько 16 років.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним майном, яке належало ОСОБА_4, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Судові витрати позивач просить залишити на своєму рахунку.

Керуючись ст.ст. 328, 344, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, жителькою вул. Перемоги, 138, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, паспорт серії НС №759737, виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 03.02.2000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, інші дані про особу суду не відомі, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою вул. Перемоги, 138, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, а саме житловий будинок «А-1», веранда «а» , сарай «Б-1», сарай «В-1» , прибудова «в», літня кухня «Д-1», погріб «Л», колодязь №1, інвентарною вартістю 127866,00 грн. (сто двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят шість гривень), яка належало ОСОБА_4, померлій 12 листопада 2007 року, за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання до Шполянського районного суду Черкаської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_12