Справа №577/3954/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Семенюк І. М.
Номер провадження 22-ц/788/786/17 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Конотопський міський відділ управління державної міграційної служби України в Сумській області

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

26 вересня 2016 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовують тим, що вони зареєстровані та мешкають в квартирі АДРЕСА_1. Разом з ними в квартирі зареєстрований відповідач, який є батьком ОСОБА_4, а з 2012 року колишнім чоловіком ОСОБА_3 Оскільки з 2010 року відповідач у квартирі не проживає, має іншу сім'ю і проживає в іншому місті, його речей у квартирі немає, тому просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_3 не погодилась з рішенням суду, оскаржила його в апеляційному порядку та просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Зазначає, що суд необґрунтовано відхилив її доводи та показання свідків щодо не проживання відповідача у спірній квартирі з 2012 року. Також не враховано, що комунальні платежі за квартиру сплачувала заявниця, що відповідач має іншу сім'ю, з якою проживає в іншому місті.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу відповідача ОСОБА_5 та його представника адвоката Кондратенка М.І., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що відповідач не проживав у спірній квартирі з поважних причин, оскільки користувався житлом у вільний від служби час, через позивачку сплачував комунальні рахунки за квартиру та фактично не може користуватися житлом, оскільки у квартирі проживає стороння особа - брат заявниці.

Однак, погодитися з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом першої інстанції та визнано сторонами у 2007 році ОСОБА_5, як військовослужбовець, отримав квартиру АДРЕСА_1, в якій зареєструвалися та стали проживати відповідач, його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4

Особові рахунки на вказану квартиру оформлені на ім'я наймача ОСОБА_5 (а.с. 85-89). Вказана квартира сторонами не приватизована.

На підставі рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2012 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 11).

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з грудня 2010 року проживають окремо.

З послужної карти відповідача вбачається, що з листопада 2010 року він проходив військову службу за контрактом у м. Харкові, з листопада 2011 року - у м. Києві, а у лютому 2013 року був звільнений у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту (а.с. 56-59).

Згідно з довідкою Сектору реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади ЦНАП Конотопської міської ради станом на 15 вересня 2016 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4( а.с.13).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду є те, що відповідач фактично з ними у квартирі АДРЕСА_1 з грудня 2010 року не проживає, а тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України його слід визнати таким, що втратив право користування цим житлом в судовому порядку.

Обґрунтовуючи вказані вимоги, заявники не зазначають як його не проживання в квартирі впливає на їх права, а лише посилаються на передбачене ст.ст. 71, 72 ЖК України право в судовому порядку позбавити відповідача права на користування житлом.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійснені своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтями 71, 72 ЖК України передбачені підстави та порядок обмеження у праві користуватися жилим приміщенням, які здійснюються у судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З викладеного вбачається, що для реалізації в судовому порядку передбаченого законом права на визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, необхідними є не лише передбачені законом право та спосіб його захисту, але і передумова для його реалізації - порушення, невизнання або оспорювання права.

Таким чином, оскільки право на звернення до суду реалізується особою в порядку, встановленому ЦПК України, тому право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені.

Проте у порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачі не довели, що відсутність відповідача у квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин порушує права ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які мають право користування спірною квартирою нарівні з ОСОБА_5

Проте, місцевий суд, не вирішивши питання, чи впливає відсутність відповідача у квартирі понад встановлені законом строки без поважних причин на право користування нею позивачів, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову по суті заявлених в ньому вимог.

За таких обставин, рішення місцевого суду на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, але з інших підстав.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Конотопський міський відділ управління державної міграційної служби України в Сумській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: