Справа № 653/2957/17
Провадження № 2-о/653/250/17
РІШЕННЯ

іменем України

"14" листопада 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглевської Н.Б.

секретаря Копєйко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за заявою ОСОБА_1 яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини /зацікавлена особа: Петрівська сільська рада Генічеського району Херсонської області/,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючи в інтересах та за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, де зазначає, що 28 жовтня 1999 року померла матір ОСОБА_2 - ОСОБА_3. Після її смерті залишилася спадщина, в тому числі земельна частка(пай) площею 9.21 умовних кадастрових гектарів, із земель колишнього КСГП «Пам'ять Ілліча» та яка розташована на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Відразу після смерті матері заявника, її батько ОСОБА_4, який на момент смерті ОСОБА_3 проживав разом з нею та вів спільне з померлою господарство, вступив у фактичне володіння спадковим майном, в тому числі й вищевказаною земельною ділянкою і почав її використовувати за призначенням, отже фактично прийняв спадщину.

26.03.2001 року батько заявниці помер. Заявник, яка на момент смерті батька також проживала разом з ним, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яку померлий фактично прийняв після смерті своєї дружини та матері заявника, однак нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки померлий ОСОБА_4 помер та належним чином спадщину не переоформив. Вважає, що у відповідності до законодавства, яке діяло на час смерті ОСОБА_3, померлий ОСОБА_4 на день своєї смерті спадщину після смерті своєї дружини прийняв. А з урахуванням того, що вона на момент смерті батька проживала разом з ним, то також вважає себе особою яка також спадщину прийняла.

Просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4, який у свою чергу прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги викладені у заяві підтримала повністю, та просить суд встановити факт того, що ОСОБА_2, прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер 26 березня 2001 року, та який у свою чергу прийняв спадщину своєї дружини ОСОБА_3, яка померла 28.10.1999 року.

Заінтересована особа представник Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради та визнання вимог заявника.

Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як роз'яснено п. 2 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Судом установлено, що заявниця народилася 09 жовтня 1969 року в сімї ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК №521646 від 24 жовтня 1969 року. Зі змісту свідоцтва про укладення шлюбу, серії 1-КГ №487410 вбачається, що заявник внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_2.

У відповідності до свідоцтва про смерть серії І-КГ №237261 від 22 червня 2017 року ОСОБА_3 померла 28 жовтня 1999 року. Після її смерті залишилася спадщина, в тому числі земельна частка(пай), площею 9.21 умовних кадастрових гектарів, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай), серії ХС 0142558 від 23 жовтня 1996 року, та яка розташована на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та інший з подружжя.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини.

У свою чергу Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З довідки Петрівської сільської ради від 14.06.2017 року за №67 вбачається що на момент смерті ОСОБА_3 разом з нею був зареєстрований та проживав ОСОБА_4. Отже вказаний факт з урахуванням викладених вище обставин свідчить про те, що ОСОБА_4 прийняв спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. З огляду на викладене вимога ОСОБА_2 в частині встановлення факту прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_3 знайшла своє обґрунтування в ході розгляду справи.

Крім того, судом встановлено, що 26 березня 2001 року помер ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №237265.

Внаслідок його смерті також відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла належна померлому земельна частка(пай), яку він фактично прийняв після смерті ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_4 помер 2001 року, то правовідносини, що стосуються прийняття спадщини регулюються нормами ЦК УРУСР 1963 року.

З довідки Петрівської сільської ради від 14.06.2017 року за №68 вбачається що на момент смерті ОСОБА_4 разом з ним проживала ОСОБА_2 та проживала також після його смерті протягом шести місяців.

Вказані обставини з урахуванням правових норм, визначених в ст.. ст.. 548-549 ЦК УРСР, а також Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, свідчать про те, що ОСОБА_2 фактично вступила в управління спадковим майном та є таким спадкоємцем що спадщину прийняв. З огляду на викладене суд вважає також, що і вимога ОСОБА_2 в частині встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 також знайшла своє обґрунтування в ході розгляду справи.

Як роз'яснено п. 2 ч. 16 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подачі ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Як вбачається з пояснень заявника та матеріалів справи, відразу після смерті своєї дружини, ОСОБА_4 вступив у володіння спадковим майном, що залишилося після її смерті та на момент своєї смерті був таким спадкоємцем що спадщину прийняв, але належним чином її не оформив та помер. У свою чергу ОСОБА_2 проживаючи на момент смерті батька разом з ним на підставі тих же норм є таким спадкоємцем, що спадщину після його смерті також прийняв.

Таким чином суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 524, 528, 529, 534, 553 ЦК УРСР, ст.ст. 11, 60, 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом фактичного вступу у володіння прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 26 березня 2001 року, який у свою чергу на підставі п.1 ч.1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 жовтня 1999 року, а саме право на земельну частку(пай), згідно сертифікату серії ХС №0142558, розміром 9.21 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі із земель КСГП «Пам'ять Ілліча» на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Чаплинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 ЦПК України.

Рішення набрало чинності ___________2017 року

Суддя: Н.Б. Венглєвська