АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 602/343/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Костів Л.І.
Провадження № 22-ц/789/1332/17 Доповідач - Сташків Б.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Ткач О. І., Хома М. В.,

За участю секретаря - ОСОБА_1

та сторін - представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2017 року, ухваленого суддею Костів Л.І., о 16 год.13хв., в залі судових засідань Лановецького районного суду Тернопільської області, у справі № 602/343/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право власності на спадщину , скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право власності на спадщину, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті його батьків відкрилася спадщина , проте оскільки на час відкриття спадщини він проживав та був зареєстрований разом з батьками, то вважається таким, що вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину. Однак, в листопаді 2013 року йому стало відомо, що все спадкове майно на себе оформила його сестра ОСОБА_4 Зазначає, що в добровільному порядку між ними не досягнуто домовленостей про поділ спадкового майна, а тому він просив суд визнати частково недійсними Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 13 грудня 2011 року державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори, яке складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями АДРЕСА_1 Тернопільської області, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.47 га та 2.95 га, які знаходяться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, визнати за ним право власності на 5/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1, 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.47 га; земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0.1830 га; земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) площею 0.2932 га; 3/4 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.95 га., (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 0.1828 га; земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_4) площею 2.7703 га., визнати нечинною та скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на вказаний житловий будинок та земельні ділянки та встановити нікчемність заповіту ОСОБА_6 від 30 жовтня 2007 року.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Зокрема, представник апелянта вважає, що ОСОБА_2 не пропустив строк позовної давності у частині позовних вимог про встановлення нікчемності заповіту, оскільки спадкування здійснювалося не за заповітом, а за законом, а тому виконання заповіту не було розпочато. Також, не погоджується з висновками суду, щодо інших позовних вимог ОСОБА_2, оскільки вважає, що судом не досліджено ряд обставин та не дано правомірну оцінку доказам, через які ОСОБА_2 було усунуто від спадкування.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з мотивів, викладених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечив проти поданої апеляційної скарги, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. У запереченні зазначив, що позивач знав про оформлення ОСОБА_4 на себе спадкового майна, оскільки нотаріус повідомляла його про відкриття спадщини, але ОСОБА_2 жодних дій не вчиняв для того, щоб прийняти спадщину. Вказав, що позивач ОСОБА_2 постійно проживав за межами України, що свідчить про те, що з батьками він не проживав. Наголосив на тому, що ОСОБА_4 прийняла спадкове майно по закону, а не по заповіту, а тому позовні вимоги, щодо нікчемності заповіту вважає безпідставними.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Верещаки Лановецького району Тернопільської області у віці 85 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_5, виданого повторно 22 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Верещаки Лановецького району Тернопільської області у віці 79 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_6, виданого повторно 22 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_7, виданого 24 травня 1960 року виконкомом Верещаківської сільської Ради депутатів трудящих Збаразького району Тернопільської області батьками позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно довідки № 101 від 24 лютого 2014 року, виданої Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, ОСОБА_2 з лютого місяця 2000 року був зареєстрований в АДРЕСА_1, у квітні місяці 2011 року (згідно його усної заяви) перереєстрований на АДРЕСА_2.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_8, виданого 13 червня 1965 року виконавчим комітетом Верещаківської сільської Ради депутатів трудящих Збаразького району Тернопільської області, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_9, виданого 15 жовтня 1983 року Верещаківською сільською радою народних депутатів Лановецького району Тернопільської області, 15 жовтня 1983 року ОСОБА_10 та ОСОБА_6 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_6».

Згідно із копії витягу КП «Лановецьке районне бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав № 34395080 від 06 червня 2012 року, власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями є ОСОБА_11, на підставі свідоцтва про право на спадщину, НОМЕР_10, від 13 грудня 2011 року.

Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою АДРЕСА_1, складеного Лановецьким районним бюро технічної інвентаризації 01 листопада 2007 року, власником цілої частини будинку є ОСОБА_11

Згідно заповіту, посвідченого 10 вересня 2001 року секретарем Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за № 35, ОСОБА_7 все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, а саме: хату, хлів, льох, земельну ділянку, якою він користується, розміром 0.98 га, заповідає ОСОБА_11

Відповідно до заповіту, посвідченого 30 жовтня 2007 року секретарем Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за № 22, ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, земельна ділянка розміром 0.98 га., що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельний пай розміром 2.47 га, який знаходиться на території Верещаківської сільської ради та належить їй згідно державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_11, заповідає ОСОБА_11

03 вересня 2001 року головою Верещаківської сільської Ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_7 було видано Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_12 площею 2.95 га в межах згідно з планом, що розташована на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

03 вересня 2001 року головою Верещаківської сільської Ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_6 було видано Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_13, площею 2.47 га в межах згідно з планом, що розташована на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28267145, від 17 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_14, виданого 13 грудня 2011 року державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Тернопільської області Джус С.З., Державний акт на право приватної власності на землю, НОМЕР_15, виданий 03 вересня 2001 року Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області.

Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28273466, від 17 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_14, виданого 13 грудня 2011 року державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Тернопільської області Джус С.З., Державний акт на право приватної власності на землю, НОМЕР_15, виданий 03 вересня 2001 року Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28280284, від 18 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_17, виданого 13 грудня 2011 року державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Тернопільської області Джус С.З., Державний акт на право приватної власності на землю, НОМЕР_16, виданий 03 вересня 2001 року Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28280429, від 18 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_17, виданого 13 грудня 2011 року державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Тернопільської області Джус С.З., Державний акт на право приватної власності на землю, НОМЕР_16, виданий 03 вересня 2001 року Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області.

Відповідно до довідки № 100 від 24 лютого 2014 року, виданої Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області ОСОБА_2, паї його померлих батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , згідно списків одноосібників, які зберігаються в сільській раді, оброблялися самостійно.

04 квітня 2008 року ОСОБА_11 звернулася до державного нотаріуса Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. із заявою №372 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6 згідно якої просила після спливу шестимісячного строку видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

13 грудня 2011 року ОСОБА_13 подала державному нотаріусу Лановецької державної нотаріальної контор Джус С.З. заяву №715 про те, що вона прийняла спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері ОСОБА_6, яке складається з: житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.95 га, кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_4, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.47 га, кадастрові номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області та просить видати їй свідоцтво на спадщину за законом.

Державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. 13 грудня 2011 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_11, після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7. Ціна спадкового майна становить 19893.00 грн. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 1-1264.

13 грудня 2011 року Державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_11, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.47 га, кадастрові номери, НОМЕР_1, НОМЕР_2, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, належної ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_13, виданого Верещаківською сільською радою народних депутатів трудящих Лановецького району Тернопільської області 03 вересня 2001 року, що залишилася після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7. Земельна ділянка спадкується без зміни цільового призначення земельної ділянки. Оцінка спадкового майна становить 34908.86 грн. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 1-1269.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №837 від 11 листопада 2011 року Управління Держкомзему в Лановецькому районі Тернопільської області, вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_1 та належить ОСОБА_6, становить 2666 грн. 16 коп.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №839 від 11 листопада 2011 року Управління Держкомзему в Лановецькому районі Тернопільської області, вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2 та належить ОСОБА_6, становить 32242 грн. 70 коп.

13 грудня 2011 року Державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_11, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.95 га, кадастрові номери, НОМЕР_3, НОМЕР_4, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, належної ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_18, виданого Верещаківською сільською радою народних депутатів трудящих Лановецького району Тернопільської області 03 вересня 2001 року, що залишилася після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6. Земельна ділянка спадкується без зміни цільового призначення земельної ділянки. Оцінка спадкового майна становить 36241,94 грн. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 1-1267.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №838 від 11 листопада 2011 року Управління Держкомзему в Лановецькому районі Тернопільської області, вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_3 та належить ОСОБА_7, становить 2666.16 коп.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №840 від 11 листопада 2011 року Управління Держкомзему в Лановецькому районі Тернопільської області, вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_4 та належить ОСОБА_7, становить 33575.78 коп.

12 травня 2014 року Державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері ОСОБА_6, у зв'язку з тим, що будучи спадкоємцем ОСОБА_6 не подав вчасно до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інші діти, які входять в коло спадкоємців першої черги на спадкування спадкового майна за законом - ОСОБА_2,ОСОБА_14, ОСОБА_15,ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18 із заявами про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталися і судове рішення ними не оспорюється.

Відповідно до довідки №258, виданої 21 квітня 2011 року виконкомом Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.95 га, яка знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району, належної померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_19, заборона (арешт) відсутня.

Згідно довідки №255, виданої в 21 квітня 2011 року виконкомом Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1, не приватизовувалася, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.

Як вбачається з довідки №254, виданої в 21 квітня 2011 року виконкомом Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1, належний померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6, заборона (арешт) відсутні.

Згідно постанови Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 29 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000151 від 15 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України відкритим за заявою, поданою 09 червня 2017 року ОСОБА_18 про те, що в листопаді-грудні 2011 року секретар Верещаківської сільської ради ОСОБА_19 внесла завідома неправдиві відомості в офіційний документ довідку про склад сім'ї, на підставі якої її брата ОСОБА_2 було усунуто від спадкування майна померлої матері, а саме житлового будинку в с.Верещаки вул.Зелена, 21, Лановецького району Тернопільської області. Кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_19 та ОСОБА_20 складу злочину, передбаченого ч.1ст.366 КК України.

Відповідно до довідки №561, виданої 09 жовтня 2017 року Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, згідно погосподарської книги №5 Верещаківської сільської ради за 1991-1995 роки на погосподарському номері ОСОБА_7 були зареєстровані: голова двору ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, дружина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно довідки №560, виданої 09 жовтня 2017 року Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, згідно погосподарської книги №4 Верещаківської сільської ради за 2006-2010 роки на погосподарському номері ОСОБА_6 були зареєстровані: голова двору ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, син- ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1 , внук - ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_5

Як вбачається з відповіді Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області №78 від 07 червня 2016 року на адвокатський запит ОСОБА_14, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11 лютого 2000 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, а з 2011 року перереєстрований у житловий будинок за адресою АДРЕСА_3

Згідно пояснення державного нотаріуса Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. №503/02-14 від 04 липня 2017 року до цивільної справи №602/343/14-ц, 04 квітня 2008 року за №227 заведено спадкову справу та внесено відомості до електронного реєстру спадкових справ щодо померлої ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_22, заява №372 від 04 квітня 2008 року. Запис в книзі обліку спадкових справ Лановецької державної нотаріальної контори від 16 травня 2008 року за № 139, заява №505, щодо померлої ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, помилковий, про що в книзі обліку спадкових справ Лановецької державної нотаріальної контори зроблено відповідну відмітку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині встановлення нікчемності заповіту, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскількм відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом вірно враховано, що спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_7. Спадкова справа заведена 04 квітня 2008 року за заявою ОСОБА_4

Саме наявність заповіту матері ОСОБА_6 від 30 жовтня 2007 року є обставиною, яку суд апеляційної інстанції так само як і суд першої інстанції, вважає такою, про яку позивач міг дізнатися та звернутися до суду за захистом порушених прав, проте до суду позивач звернувся 17 квітня 2014 року, пропустивши встановлений законодавством строк позовної давності, тривалістю у три роки.

Доводи апеляційної скарги про те, що до вимоги про встановлення нікчемності заповіту, слід застосовувати позовну давність у десять років, як це було передбачено ч.4 ст.258 ЦК ( в редакції, що діяла до 20 грудня 2011 року) України не заслуговують до уваги, оскільки встановлення позовної давності тривалістю у десять років передбачено саме для вимог про застосування наслідків нікчемного правочину, обумовлене необхідністю захисту від порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення і пошкодження майна або незаконного заволодіння ним, тобто від правопорушення, яке містить ознаки злочину. Таким чином, у вказаній нормі йдеться не про сам нікчемний правочин, а про наслідки нікчемного правочину, які тривалий час можуть бути прихованими, у зв'язку з чим встановлено десятирічний строк для подання позову із згаданих вище підстав .

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що заповіт ОСОБА_6 від 30 жовтня 2007 року посвідчено з порушенням вимог законодавства, оскільки секретар Верещаківської сільської ради ОСОБА_19 під час перебування ОСОБА_6 у Лановецькій лікарні, вийшла за межі території Верещаківської сільської ради , де її повноваження на вчинення нотаріальних дій не поширюються. А тому, колегія суддів вважає правильним висновок суду про те, що даний заповіт від імені ОСОБА_6 складений з порушенням, щодо його форми та посвідчення.

Стаття 215 ЦК України говорить якщо недійсність правочину встановлена законом, то він є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст.1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним.

Доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про те, що позивач після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично вступив в управління і володіння спадковим майном на підставі ст.549 ЦК України, яка діяла на момент виникнення правовідносин не знайшли свого підтвердження в суді першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається що за життя батько ОСОБА_7 склав заповіт 10 вересня 2001 року яким заповів усе своє майно, а саме хату, хлів, льох, земельну ділянку якою він користується розміром 0,98 га відповідачці ОСОБА_11

В судовому засіданні ОСОБА_2 не представив суду докази, які б свідчили про те, що він прийняв зазначене спадкове майно і вступив в його володіння.

Доводи, що він доглядав за будинковолодінням, проводив оплату за комунальні послуги, обробляв земельну ділянку є голослівними, оскільки сам факт його реєстрації в житловому будинку батьків у період з 2000р. по 2008р. не може свідчити, що він постійно проживав з батьками, так як з посилання представника позивача вбачається, що він часто їздив на роботу в Росію, а його дружина та діти проживали в іншому населеному пункті, за іншою адресою. Колегія суддів вважає, що надання матеріальної допомоги батькам свідчить насамперед про опіку та турботу за ними. Немає жодних доказів, які б підтверджували що позивач обробляв земельну ділянку, передавав її в оренду, оскільки таких договорів не представлено, а подана довідка Верещаківської сільської ради свідчить про те, що земельний пай оброблявся самостійно в інтересах усіх членів сім'ї.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що після смерті батька ОСОБА_7 ніхто із заявами про прийняття спадщини за законом чи заповітом до нотаріальної контори не звертався, а тому у фактичне володіння спадковим майном вступила мати ОСОБА_6 , яке було ними набуте за час спільного проживання і дане господарство відносилося до робітничого двору.

Позивач ОСОБА_2 посилався на те, що в силу вимог ч.1 ст.1269 ЦК України не зобов'язаний був подавати заяву про прийняття спадщини, оскільки проживав разом із спадкодавцем , а тому до даних правовідносин слід застосувати ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї .

Суд апеляційної інстанції дані доводи не може взяти до уваги, оскільки прийняття спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може прирівнюватись до фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Для прийняття спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем необхідними є юридичний факт, який полягає у постійному проживанні в одному житловому приміщенні із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, сам по собі факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем в одному житловому приміщенні є недостатнім для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем. Під прийняттям спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем вважаються будь-які активні дії, що свідчать про наявність фактичного волевиявлення спадкоємця, спрямованого на прийняття спадщини. Зазначені дії можуть виражатися у підтриманні майна, що входить до складу спадщини, у належному стані, пред'явленні претензій до боржників спадкодавця, погашенні його боргів, сплаті податків та зборів, здійсненні за рахунок спадщини інших виплат, дозволених законом. Тобто, для визнання особи спадкоємцем у зв'язку із постійним проживанням разом із спадкодавцем необхідно, щоб перелічені вище дії здійснювались систематично і продовжувались до закінчення строку для прийняття спадщини.

Представник позивача на підтвердження постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини посилається на довідку житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що ОСОБА_2 безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті ОСОБА_2, запис у будинковій книзі та інші документи, які він вважає підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_2 з спадкодавцем.

Однак, дані посилання не можуть братися до уваги, оскільки вони не підтверджують безпосереднє проживання позивача із спадкодавцем, а лише свідчать про його фактичне місце реєстрації там. Жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 приймав особисто участь у господарстві майна, здійснював догляд за майном чи вчиняв будь які інші дії для підтримання спадкового майна суду надано не було.

Також, зі слів свідків ОСОБА_23, ОСОБА_14, які були допитані єдиними із братів та сестер у суді першої інстанції, вбачається що відповідачка ОСОБА_4 проживала з батьками до їхньої смерті, доглядала за матір'ю, всі брати та сестри знали, про те що складено батьками на відповідачку заповіт та погоджувалися з ним, а позивач ОСОБА_2 хоча й здійснював допомогу матері, проте постійно перебував та проживав у Москві на заробітках.

Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Виходячи з норм ч.1,ч.2ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин справи суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, на підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту даної постанови.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2017 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.І. Сташків