Справа № 604/1331/14-ц
Провадження № 4-с/604/2/17
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 щодо закриття виконавчого провадження №49919415 та повернення виконавчого листа до суду який його видав, зобовязання вчинення дій -

встановив :

ОСОБА_1 (далі - Скаржник) звернулася із скаргою на бездіяльність в.о. начальника Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 щодо закриття виконавчого провадження №49919415 та повернення виконавчого листа до суду який його видав, просить визнати таку бездіяльність протиправною та зобов'язати державного виконавця: закрити виконавче провадження №49919415, скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, зняти арешти, накладені в рамках виконавчого провадження, визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та поверненню до суду.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 грудня 2015 року, на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року, Підволочиським районним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист №2/604/6/15 на примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк», в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 13 листопада 2007 року в сумі 47 659,19 Євро (сорок сім тисяч шістсот пятдесят девять Євро 19 євроцентів), що еквівалентно 1 185 760,95 грн. (мільйон сто вісімдесят пять тисяч сімсот шістдесят гривень 95 копійок), та 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору. Строк подачі виконавчого листа до виконавчої служби - до 16 листопада 2016 року. 15 січня 2016 року, на підставі зазначеного виконавчого листа головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління Тернопільської області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 49919415.

21 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справ Вищого спеціалізованого України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року, ухвалила: касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської від 17 листопада 2015 року в частині стягнення пені скасувати, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції,в іншій частині рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.

30 грудня 2016 року, цивільна справа № 604/1331/14-ц була повернута до апеляційного суду Тернопільської області для перегляду. 01 лютого 2017 року, апеляційним судом Тернопільської області порушено апеляційне провадження № 22-ц/789/233/17 по цивільній справі № 604/1331/14-ц.

Скаржник у своїй скарзі звертає увагу на те, що виконавчий лист № 2/604/6/15 від 08 грудня 2015 року не має даних про розбивку суми стягнення на тіло кредиту, проценти та штрафні санкції (пеню), а тому, на її думку, не може бути виконаний, зокрема в частині стягнення пені у звязку із зміною судового рішення апеляційним судом Тернопільської області.

Крім того, в подальшому, 03 березня 2017 року, колегія судової палати в цивільних справах апеляційного Тернопільської області задовольнила частково апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», залишивши без змін резолютивну частину рішення Підволочиського районного суду від 04 вересня 2015 року щодо відмови у стягненні пені, змінивши в цій частині мотивувальну частину.Таким чином, виконавчий лист №2/604/6/15 виданий по справі № 2/604/6/15 відрізняється від рішення по цій справі, що набрало законної сили 03 березня 2017 року.

Посилаючись на норми ст.ст. 37, 38, 74 Закону України «Про виконавче провадження», просить задовольнити вказану скаргу у повному обсязі.

В судовому засіданні Скаржник та її представник скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити.

В.о. начальника Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 в судовому засіданні категорично заперечив проти скарги, вважає свої дії законними.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Щодо строку звернення зі скаргою на бездіяльність в.о. начальника Підволочиського районного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_2, то суд зазначає, що встановити конкретної дати з якої починається відлік строку для оскарження дій державного виконавця в судовому засіданні не вдалося, однак зважаючи на пояснення Скаржника та в.о. начальника Підволочиського районного відділу ДВС, з метою захисту права на доступ до правосуддя, суд вважає що Скаржником такий строк не пропущено.

Зі змісту скарги вбачається, що Скаржник вважає виконавчий лист №2/604/6/15 таким, що не підлягає частковому виконанню, оскільки рішення суду в частині стягнення заборгованості змінено, разом з тим ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність державного виконавця про відмову в закритті виконавчого провадження у звязку з відкриттям апеляційного провадження та просить зобовязати його вчинити ряд дій.

У заявах про закриття виконавчого провадження від 01.02.2017 року та 06.02.2017 року Скаржник просила закрити виконавче провадження у звязку із скасуванням судового рішення.

Суд звертає увагу, що вчинення такої дії виконавцем як закриття виконавчого провадження чинним Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено. Натомість ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Скаржник покликається на п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

08 грудня 2015 року на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року Підволочиським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2/604/6/15 на примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк», в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 13 листопада 2007 року в сумі 47659,19 Євро (сорок сім тисяч шістсот пятдесят девять Євро 19 євроцентів), що еквівалентно 1185 760,95 грн (мільйон сто вісімдесят пять тисяч сімсот шістдесят гривень 95 копійок), та 3654,00 грн (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору. Строк подачі виконавчого листа до виконавчої служби - до 16 листопада 2016 року. 15 січня 2016 року, на підставі зазначеного виконавчого листа головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління Тернопільської області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 49919415.

21 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справ Вищого спеціалізованого України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року, ухвалила: касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської від 17 листопада 2015 року в частині стягнення пені скасувати, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції,в іншій частині рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.

Як вбачається з рішення апеляційного суду Тернопільської області від 03.03.2017 року, яке набрало законної сили, резолютивну частину рішення Підволочиського районного суду від 4 вересня 2015 року в частині відмови у стягненні пені залишено без змін.

Таким чином, покликання Скаржника на п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

В судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист видано на підставі рішення апеляційного суду Тернопільської області, котре в подальшому ухвалою ВСС України скасовано в частині стягнення пені (основна частину боргу залишена без змін), а тому стягувач подав заяву до Підволочиського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області зменшивши суму, яка підлягає до стягнення відповідно до судового рішення.

Частина четверта ст. 369 ЦПК України передбачає, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З пояснень сторін встановлено, що Підволочиський районний суд Тернопільської області відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Така ухвала суду оскаржена в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності скаргу та подані до суду докази, пояснення сторін через призму діючого законодавства, суд дійшов висновку, що покликання Скаржника не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а вимоги про зобовязання вчинення державним виконавцем дій є передчасними.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 210, 368, 369, 385 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 щодо закриття виконавчого провадження №49919415 та повернення виконавчого листа до суду який його видав, зобовязання вчинення дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом пяти днів з часу її проголошення.

Суддя Г.Б.Сидорак