Справа №: 398/630/17
провадження №: 2/398/1369/17
"13" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді: Соколової Р.І., з участю секретаря Лісовської Л.М.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору комунального підприємства «Житлогосп» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 102 в будинку № 117 по проспекту Соборному в м. Олександрії, у звязку з відсутністю відповідачів у цьому помешканні понад шість місяців без поважних причин.
Позов мотивує тим, що на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м.Олександрія від 24 січня 1991 року № 11/3 «Про надання житлової площі у збудованому будинку №1 ОН про проспекту Леніна № 117 виробничого обєднання Олександріявугілля» їй було видано ордер № 248 на жиле приміщення, а самеАДРЕСА_1 у вказаному будинку.
Крім неї, право користування вказаною квартирою отримали: її чоловік - ОСОБА_2 та діти - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Однак з липня 2010 року її чоловік та двоє дітей, які до цього часу виїздили на заробітки до Російської Федерації, залишились в Росії, додому не повернулись, зв'язок з ними був втрачений, місце їх перебування їй невідоме. Старший син - ОСОБА_4 також у січні 2016 року виїхав до батька в РФ і більше не повертався додому, його місце перебування їй також невідоме.
Виїжджаючи на заробітки відповідачі забрали свої особисті речі та документи, жодного разу після відїзду в квартирі не зявлялися, участі в оплаті комунальних послуг вони не приймають.
Так як відповідачі в вищевказаній квартирі зареєстровані, хоча й не проживають, вона, позивач, несе додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги, які не надаються але нараховуються.
Оскільки відповідачі не проживають в квартирі понад шість місяців, підстав для зберігання за ними права користування жилим приміщенням немає, а отже позивач просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
В судове засідання 13.07.2017 року позивач та його представник не зявились, згідно заяв від 22.05.2017 та 12.06.2017 просили розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали.
Представник третьої особи комунального підприємства «Житлогосп» ОСОБА_6 через канцелярію суду подав документи на виконання вимог ухвали суду, просив розгляд справи здійснювати без його участі.
Відповідачі повторно не зявились в судове засідання, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
За таких обставин, з врахуванням думки представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст. ст. 224 - 226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст.9 ЖК УРСР).
Згідно ч. 2 ст.107 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК УРСР).
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Судом встановлено наступні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є наймачем квартири № 102 по проспекту Соборному (Леніна), 117 м. Олександрії, що підтверджується архівним витягом з рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24 січня 1991 року № 11/3 «Про надання житлової площі у збудованому будинку №1 ОН про проспекту Леніна № 117 виробничого обєднання Олександріявугілля» та виданим на підставі зазначеного рішення ордером № 248 на жиле приміщення.
Крім позивача, в даній квартирі зареєстровані її чоловік ОСОБА_2, та діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є відповідачами по справі, що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» про склад сімї та прописку.
Однак відповідачі протягом тривалого періоду в квартирі не проживають, а тому позивач вимушений сплачувати за них всі комунальні платежі та нести витрати по утриманню квартири, що негативно відображається на його майновому стані.
Відповідачі з липня 2010 року фактично за адресою реєстрації місця проживання не мешкають, їх особисті речі там не зберігаються. Даний факт підтверджується актами розпорядженнями № 677 від 17.06.2016р., № 719 від 13.07.2016р. №826 від 07.09.2016р., №914 від 10.10.2016р., №1063 від 26.12.2016р. №55 від 26.01.2017р., в яких зазначено, що на момент перевірки в квартирі ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були відсутні, особистих речей останніх - немає. Дані акти належним чином затверджені директором КП «Житлогосп», підписані працівниками комунального підприємства та сусідами, які були присутні під час обстеження.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1(Леніна) в м. Олександрії, але не мешкають в ній з липня 2010 року без поважних на те причин, їх особистих речей там немає. Судом не встановлена можливість збереження жилого приміщення за відповідачами, як за відсутніми членами сім'ї наймача протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу у звязку з відсутністю обставин, передбачених ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.
З матеріалів справи встановлено, що після реєстрації відповідачів в квартирі АДРЕСА_2(Леніна) в м. Олександрії, останні з липня 2010 року фактично не проживають там та не зверталися до суду з заявою про усунення перешкод в користуванні цим жилим приміщенням.
Враховуючи відсутність відповідачів за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин та відсутність іншої домовленості між наймачем житлового приміщення та відповідачами, суд вважає, що наявні підстави для визнання останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідачів в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав наймача жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226, 228 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 102 в будинку № 117 по проспекту Соборному(Леніна) м. Олександрії Кіровоградської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 діб з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.І.Соколова