Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2017 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Борцової А.А.,

за участю секретаря - Заіка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Вільногірський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И В:

13.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту народження дитини, відповідно до якої просить встановити вказаний факт. В обґрунтування заяви вказує на те, що він є батьком ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Алушта, Республіка Крим, Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про її народження НОМЕР_1, виданого 29.07.2015 року Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Однак, Автономна Республіка Крим вважається тимчасово окупованою територією України і є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення факту народження необхідно йому для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. На підставі вищевикладеного він звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт народження дитини.

Заявник до суду не з'явився, своєю заявою просив розглядати справу без його участі, заяву підтримує у повному обсязі.

Заінтересована особа - Вільногірський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання свого представника не направили, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 1, 2, 3 ст. 257-1 ЦПК України у чинній редакції визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч. 1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження дитини в певний час і за певних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-9).

Факт народження дитини, батьками якої є заявник та ОСОБА_4, підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 29.07.2015 року та копією виписного епікризу (а.с. 9-10).

25.10.2017 р. ОСОБА_1 взятий на облік внутрішньо переміщених осіб, його фактичне місце перебування АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки № від 25.10.2017 року, (а.с. 12 ).

Як вбачається з листа за вих. № 14.19-08 від 12.10.2017 року, Вільногірським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації народження дитини, оскільки відповідно до п.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року №3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о, форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за ТМ 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9.

Надане заявником свідоцтво про народження видане органом, що підпорядкований російській окупаційній владі, на яку як на державу окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ч.1 ст.17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт народження дитини жіночої статі 26.07.2015 року в місті м. Алушта, Автономна Республіка Крим, батьком якої є ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_4, вказане місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, що унеможливлює реєстрацію органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини, встановлення даного факту, має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про народження дитини, тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

На підставі ст.ст. 1,4,9,17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. ст..122, 133 Сімейного Кодексу України п. 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні та керуючись ст.ст. 11, 57-60, 212-215, 234,256, 257, 257-1, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Вільногірський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - м. Алушта, Автономна Республіка Крим, Україна від батьків: мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дане рішення є підставою для видачі свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановленого законодавством України зразка.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий- суддя : підпис А.А.Борцова