АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/1697/17 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
СекретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно кредитного договору від 08 жовтня 2008 року, який було укладено між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_6, остання отримала кредит у сумі 36 783,35 доларів США зі сплатою 14,50 % річних, з кінцевим терміном повернення до 08 жовтня 2015 року.

Кредитний договір доповнено додатковими угодами від 30 січня 2009 року, згідно яких сторони погодили розмір ануїтетного платежу 610 дол.США та кінцевий строк виконання зобовязань за договором - 08.10.2017 року.

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_6 умов зазначеного кредитного договору 08 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно з умовами якого позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно укладеного 08 грудня 2011 року договору купівлі-продажу, ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за вказаним кредитним договором з додатковим угодами.

У зв'язку із порушенням ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, утворилась заборгованість, яка станом на 14 липня 2014 року становить 623 745 грн. 69 коп. та складається із: заборгованості за додатковою угодою до кредитного договору у сумі 618 598 грн.41 коп., а саме: заборгованості за тілом кредиту в сумі 377 324 грн.46 коп., заборгованості за відсоткам за користування кредитом у сумі 241 273 грн. 95 коп., простроченої заборгованості за відсоткам у сумі 172 031 грн. 34 коп. та заборгованості за кредитним договором у сумі 5 147 грн.28 коп.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 09 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» 623 745 грн. 69 коп. у рахунок відшкодування заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 08 жовтня 2008 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 21 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_5 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в решті рішення апеляційного суду залишено без змін.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Дельта Банк» в задоволенні позову повністю.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

В ході апеляційного розгляду представник відповідачів - ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу стосовно незаконності вимог банку до ОСОБА_5 поза межами шестимісячного строку, передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України та пояснив, що до стягнення з поручителя підлягають ануїтетні платежі в сумі 610 доларів США за 43 місяці за курсом, визначеним в позові та застосованим судом першої інстанції при ухваленні рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_6, в межах якої вирішується питання про визначення заборгованості з поручителя ОСОБА_5 Останній визнає заборгованість в межах зобовязань ОСОБА_6 з урахуванням 6-місячного строку, що передував зверненню до суду із позовом та всі наступні ануїтетні платежі, строк виконання яких не настав відповідно до заявлених позовних вимог станом на 14.07.2014 року.

Представник банку ОСОБА_8 в судове не зявилася, подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, направивши на адресу апеляційного суду розрахунок заборгованості. Апеляційну скаргу просить відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, заявлених до ОСОБА_5, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 08 жовтня 2008 року укладено кредитний договір між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_6, за умовами договору остання отримала кредит у сумі 36 783,35 доларів США зі сплатою 14,50 % річних, з щомісячною сплатою 705 дол. США, термін повернення до 08 жовтня 2015 року.

Кредитний договір доповнено додатковими угодами від 30 січня 2009 року, згідно яких сторони погодили розмір ануїтетного платежу 610 дол.США та погоджено новий строк виконання зобовязань за договором до 08.10.2017 року.

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_6 умов зазначеного кредитного договору 08 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно з умовами якого позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно укладеного 08 грудня 2011 року договору купівлі-продажу, ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за вказаним кредитним договором з додатковим угодами.

У зв'язку із порушенням ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, утворилась заборгованість, яка станом на 14 липня 2014 року становить 623 745 грн. 69 коп. та складається із: заборгованості за додатковою угодою до кредитного договору у сумі 618 598 грн.41 коп., а саме: заборгованості за тілом кредиту в сумі 377 324 грн.46 коп., заборгованості за відсоткам за користування кредитом у сумі 241 273 грн. 95 коп., простроченої заборгованості за відсоткам у сумі 172 031 грн. 34 коп. та заборгованості за кредитним договором у сумі 5 147 грн. 28 коп.

Зазначена вище сума заборгованості позичальника встановлена судом та стягнута з ОСОБА_6, і в цій частині рішення суду набрало законної сили та не переглядається.

В частині зобовязань поручителя ОСОБА_5, з матеріалів справи вбачається наступне.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року № 6-272цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України.

З матеріалів справи вбачається, що в кредитному договорі сторонами погоджено сплату чергових платежів боржником не пізніше 20 числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Отже, в звязку з неналежним виконанням зобовязань позичальником ОСОБА_6 , поручитель ОСОБА_5 несе з нею солідарну відповідальність та має відповідати по її зобовязаннях в межах вже визначеної та стягнутої з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором від 08.10.2008 року в сумі 623745,69 грн. за курсом валют, зазначеним у позові і застосованим судом першої інстанції, з чим банк погоджувався.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого банком в ході апеляційного розгляду, в межах заявлених позовних вимог станом на 14.07.2014 року з урахуванням шестимісячного строку, що передував зверненню банку до суду із позовом та всі наступні платежі, строк виконання яких не настав заборгованість поручителя ОСОБА_5 по відсотках та по тілу кредиту складає 26230 дол.США., що еквівалентно 306786,08 грн. в межах вже стягнутої з ОСОБА_6 суми 623745,69 грн.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні: в межах стягнутої з позичальника ОСОБА_6 суми на користь банку 623745,69 грн., частина суми, а саме 306786,08 грн. підлягає до стягнення з поручителя ОСОБА_5 солідарно із ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 303, 309, 315 ЦПК України. судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 09 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_5 змінити та вважати в межах стягнутої з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в рахунок відшкодування заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.10.2008 року суми 623745,69 грн., з ОСОБА_5 підлягає до стягнення солідарно із ОСОБА_6 306786,08 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

ОСОБА_3