Справа № 541/1501/17
Провадження № 2/541/827/2017
У х в а л а

17 липня 2017 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О. А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства,

установив:

12 липня 2017 року позивачі звернулися до суду із вищевказаною позовною заявою Вивчивши матеріали позовної заяви та враховуючи те, що за правилами ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, встановлено, що дана позовна заява оформлена з порушеннями вимог

- ч.4 ст. 119 ЦПК України, оскільки, позовна заява не відповідає іншим вимогам, встановленим законом.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, Республіка Грузія.

Згідно з частинами першою і другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне право». Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст. 415 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, виконати окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України звертається з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м. Мінську (набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Відповідно до умов статті 17 Конвенції, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Крім того, Законом України «Про ратифікацію договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах» від 22 листопада 1995 року ратифіковано зазначений Договір, підписаний 9 січня 1995 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Договору, прохання про здійснення правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або російську мову.

Вимоги щодо складання та оформлення документів передбачені Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 (із змінами).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до п. 2.3. розділу ІІ вказаної Інструкції, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Таким чином, при виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відсутні копії документів, що підлягають врученню відповідачу, які перекладені на грузинську чи російську мову у трьох екземплярах, що унеможливлює відкриття провадження у справі та надіслання документів до Міністерства юстиції України з метою їх вручення відповідачу.

Відповідно до правил ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Оскільки дана позовна заява оформлена з порушенням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 10.11.1994 року, Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 22.11. 1995, відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачам надати строк, що не перевищує 5 днів з дня отримання ними ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства залишити без руху.

Надати позивачам строк, що не перевищує пяти днів з дня отримання ними ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ССуддяОСОБА_4