Справа № 347/1212/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

з секретарем: Лазорик Л.В.,

з участю: позивачки: ОСОБА_1,

представника позивачки: ОСОБА_2,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення та стягнення аліментів на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про визначення та стягнення аліментів на утримання дружини.

Позивачка, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі.

Представник позивачки в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав із підстав зазначених в позовній заяві, з якої вбачається, що позивачка з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Рішенням Косівського районного суду від 25 жовтня 2016 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей, а саме: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до рішення суду та фактично діти проживають із позивачкою і знаходяться на її утриманні. У зв'язку з необхідністю виховання двох дітей та піклування про них, а також веденням домашнього господарства, ОСОБА_1 не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Про необхідність утримання вона постійно наголошувала відповідачу, однак він ухилявся від таких виплат. А тому, вона змушена звернутися до суду про визначення та примусове стягнення з відповідача необхідних коштів.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали та зазначили, що відповідач проживає разом із батьками - пенсіонерами та здійснює за ними догляд, на даний час ніде не працює. Систематично сплачує кошти позивачці на утримання малолітніх дітей, а твердження позивачки про необхідність її утримання та ухиляння від даного обовязку відповідачем є голослівними, оскільки даний факт нічим не підтверджується.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, в сторін за час перебування в шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5).

Відповідно до копії рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25.10.2016 року по цивільній справі № 347/1847/16 (а.с.6), шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей залишено на проживання біля матері. Даний факт також стверджується довідкою про склад сім'ї виданою Старокутською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 20.06.2017 року № 2254 (а.с.7), в якій зазначено, що ОСОБА_1 не працювала і не працює по даний час, здійснює постійний догляд за сином ОСОБА_8 до 3-х річного віку. Діти знаходяться на повному утриманні матері.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї виданого Старокутською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 20.06.2017 року № 242 (а.с.8), ОСОБА_1 проживає в будинку своєї матері ОСОБА_9 із двома неповнолітніми дітьми. Діти ОСОБА_1 перебувають на повному матеріальному утриманні і вихованні матері та проживають у важких матеріальних умовах.

Згідно ч.1, ч.4 ст.76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Частиною 2 ст.77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто в даному випадку із 05.07.2017 року.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.79 СК України, якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік.

Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховує положення ст. 80 СК України, а тому вважає, що розмір аліментів на утримання належить визначити у твердій грошовій сумі в залежності від прожиткового мінімуму працездатної особи, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», а також звертає увагу на матеріальне становище платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із довідки виданої виконкомом Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 04.10.2017 року № 3263 (а.с.46) та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї виданого Старокутською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 09.10.2017 року № 387 (а.с.47), ОСОБА_5 проживає в будинку батьків, власного господарства не має.

Окрім того, аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, установлених законом. Позивачка повинна надати суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їхньої сплати. Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача.

Таким чином суд зазначає, що позивачка не надала суду доказів, що відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов'язку по утриманню та відмовлявся від надання утримання, а також доказів, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Окрім того, до матеріалів справи долучено копії квитанцій про сплату аліментів на утримання малолітніх дітей, що також спростовує твердження позивачки про ухилення відповідача від матеріальної допомоги, а тому суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення аліментів за минулий час.

Отже, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, враховуючи приписи ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст. 76, 77, 79, 80 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН: НОМЕР_2, жительки с.Старі Кути, вул. О.Кобилянської, 71, Косівського району, Івано-Франківської області, в розмірі по 890 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову, а саме із 05.07.2017 року і до 24 жовтня 2019 року.

Стягнути із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, 640,00 гривень судового збору до державного бюджету надходжень: (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць в розмірі 890 (вісімсот дев?яносто) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б.В. Сабадах