АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/405/17Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 22-ц/789/1356/17 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Ходоровський М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представника позивача ТОВ "Мрія Центр" Кіт О.О.,

представника відповідачів ПАП "Агропродсервіс" і

ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2017 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" до ОСОБА_2, приватного агропромислового підприємства "Агропродсервіс" про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Борщівського районного суду від 23 жовтня 2017 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Мрія Центр" просить скасувати рішення суду, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції щодо необхідності повідомлення орендодавця орендарем про наміри скористатися переважним правом на укладення договору оренди шляхом направлення листа з додатковою угодою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, оскільки ст.33 ЗУ "Про оренду землі" такого не вимагає. Вважає, що факт передачі відповідного листа відділенню поштового зв'язку , що стверджується списком простих відправлень з відбитком поштового штемпелю ПАТ "Укрпошта" є належним доказом підтвердження направлення ТОВ "Мрія Центр" відповідачу листа-повідомлення з додатковою угодою. При цьому, звертає увагу на порушення судом вимог ст.360-7 ЦПК України, що полягає у неврахуванні в цій частині постанови Верховного Суду України від 18.03.2015 року у справі № 6-3цс15.

Вважає безпідставним взяття судом першої інстанції до уваги на спростування вищевказаних письмових доказів позивача пояснення відповідача щодо неотримання нею листів-повідомлень ТОВ "Мрія", оскільки відповідач з приводу вказаних обставин як свідок не допитувалась. Суперечливими й такими, що не відповідають поясненням відповідача ПАП "Агроподсервіс" є й пояснення ОСОБА_2 в частині початку обробітку її земельної ділянки ПАП "Агроподсервіс".

Звертає увагу на неврахування судом першої інстанції при ухваленні рішення того, що відповідач ОСОБА_2 не заперечувала відносно продовження орендних відносин з ТОВ "Мрія Центр" та обробітку позивачем земельної ділянки, що на думку останнього стверджується відсутністю відповідних повідомлень з її боку та отримання нею у 2015 році орендної плати.

Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги пояснення позивача щодо нестабільного адміністративного управління ТОВ "Мрія Центр", що полягало у триразовій зміні керівництва у період з грудня 2014 року до травня 2015 року, що унеможливило забезпечення оперативного укладення додаткових угод в строки, визначені законом, а також пояснення позивача в частині проведення у березні 2015 року зборів жителів с.Цигани, на яких ТОВ "Мрія Центр" підтвердило свій намір продовжувати орендні відносини й відсутність заперечень орендодавців з даного приводу.

Звертає увагу на невірне трактування судом першої інстанції норми закону щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди, оскільки ч.8 ст.33 ЗУ "Про оренду землі", що передбачає укладення у місячний строк в обов'язковому порядку додаткової угоди про поновлення договору оренди, є способом документального оформлення досягнутої між сторонами згоди на пролонгацію відносин, а не умовою чи способом встановлення наявності переважного права орендаря на поновлення договору, як помилково вважав суд першої інстанції, зазначаючи у рішенні про необхідність укладення сторонами додаткової угоди про поновлення договорів оренди. Також вважає, що суд невірно трактує момент початку перебігу одномісячного строку, встановленого ч.8 ст.33 ЗУ "Про оренду землі" для укладення додаткової угоди й, зокрема, що такий розпочинається після закінчення договору оренди, оскільки після закінчення такого договору одномісячний строк спочатку надається сторонам для прийняття рішення про продовження договірних відносин та на надіслання відмови від поновлення договору оренди згідно ч.6 ст.33 Закону. На думку позивача строки, передбачені ч.6 і ч.8 ст.33 не можуть накладатися. У зв'язку з цим, вважає, що висновки суду першої інстанції про недотримання ТОВ "Мрія Центр" встановленої законом процедури реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі не відповідають вимогам ч.ч.1-5 ст.33 ЗУ "Про оренду землі".

Помилковими вважає висновки суду про обробіток спірної земельної ділянки у 2015 році відповідачем ПАП "Агропродсервіс", як такий, що зроблений з посиланням на документи, дата складання яких передує даті набуття права оренди ПАП "Агроподсервіс", що в силу вимог закону (реєстрації такого права) виникло лише 17.07.2015 року. На думку позивача, документи про обробіток ПАП "Агроподсервіс" невизначеної площі земельної ділянки, датовані раніше дати виникнення права оренди та оформлені з порушенням вимог закону, не можуть вважатися належними й допустимими доказами на підтвердження відповідних обставин.

Крім цього, вважає, що жоден з наданих відповідачем ПАП "Агроподсервіс" документів не підтверджує ні факт обробітку земельної ділянки ОСОБА_2, ні факт обробітку будь-яких земельних ділянок в с.Цигани. З урахуванням відсутності в матеріалах справи документів, які б підтвердили факт збору відповідачем ПАП "Агроподсервіс" врожаю сої (актів виконаних робіт), сам по собі факт наявності договору № 22.06/15-01 з додатками від 22.06.2015 року про виконання сільськогосподарських робіт не може вважатися доказом обробітку земельної ділянки відповідача. При цьому, посилається на неврахування судом в цій частині позиції Вищого господарського суду України, висловленої 22.08.2016 року у справі № 914/1806/15. Також, з урахуванням тієї обставини, що земельна ділянка ОСОБА_2 з чотирьох сторін межує з ділянками, що не перебували в обробітку ПАП "Агроподсервіс", вважає, що рішення суду про обробіток даної земельної ділянки саме ПАП "Агропродсервіс" ґрунтується на припущеннях.

Звертає увагу на невідповідність обставинам справи висновків суду щодо віднесення спірної земельної ділянки ОСОБА_2 до поля № TY08, площа якого є невідомою, оскільки така земельна ділянка була віднесена до поля № TY01, акти виконаних робіт з обробітку якого долучено позивачем до матеріалів справи.

Також, вважає, що судом надано невірну оцінку платіжній відомості ПАП "Агроподсервіс" про виплату орендної плати ОСОБА_2, оскільки за самим прізвищем та ініціалами неможливо встановити особу отримувача. При цьому, відсутнє посилання на підставу здійсненої виплати, а сама сума виплати є грошовим виразом, що не відповідає розміру орендної плати, зазначеній в договорі оренди, укладеному між ОСОБА_2 та ПАП "Агропродсервіс" (3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що становило б 893,58 грн. або в натуральній формі - 850 кг зерна).

Одночасно, вважає, що судом безпідставно не взято до уваги платіжну відомість позивача щодо виплати орендної плати відповідачу у 2015 році, в якій зазначено, окрім ПІП відповідача, його ідентифікаційні персональні дані й дані договору оренди, що на думку позивача свідчить про волевиявлення сторін на продовження договору оренди.

Також, звертає увагу на те, що судом дано невірну оцінку передбаченому законом (ч.6 ст.33) обов'язку орендодавця щодо повідомлення орендаря про відмову в поновленні договору оренди в місячний строк після його закінчення. При цьому, в порушення вимог ст.360-7 ЦПК України судом не було взято до уваги рішення Верховного Суду України в аналогічних справах (справа № 605/121/16ц) щодо встановлення факту недобросовісності орендодавця при продовженні орендних відносин на підставі переважного права, де звертається увага на те, що права наймача, встановлені ст.777 ЦК, щодо укладення відповідних договорів є переважними перед правами третіх осіб.

У судовому засіданні представник позивача ТОВ "Мрія Центр" Кіт О.О. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній. Також, додатково пояснила, що список на прості поштові відправлення складався у зв'язку з тим, що листи повідомлення з додатковими угодами надсилалися орендодавцям, в тому числі ОСОБА_2, у конвертах формату А-4, що допускається Правилами надання послуг поштового зв'язку.

Представник відповідачів ПАП "Агропродсервіс" і ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відносно задоволення апеляційної скарги заперечив, вважаючи рішення суду законним, обґрунтованим і таким, що скасуванню не підлягає. Вважає, що реалізація орендарем переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання процедури, встановленої ст.33 ЗУ "Про оренду землі", що передбачає повідомлення про намір реалізувати таке переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та наявності волевиявлення орендодавця, що полягає у відсутності в останнього заперечень щодо поновлення договору після закінчення строку його дії. При цьому звертає увагу на відповідні правові висновки, викладені у ряді постанов Верховного Суду України (у справах: № 6-10цс15 від 25.02.2015 року, № 6-4цс15 від 18.03.2015 року, № 6-55цс15 від 15.04.2015 року, № 6-146цс16 від 23.03.2016 року, № 6-2027 від 13.04.2016 року, № 6-2540цс16 від 23.11.2016 року), які підставно враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення.

З урахуванням тверджень його довірительки, яка не отримувала жодних повідомлень про наміри орендаря скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, а також того, що діючі Правила надання поштового зв'язку не передбачають складання будь-яких списків на відправлення простих поштових відправлень (а лише для рекомендованих відправлень), вважає надані позивачем відповідні списки, як такі, що складені з порушенням вищезгаданих Правил, оскільки містять опис вкладення за відсутності розрахункового документа, недопустимим доказом відправлення позивачем листів-повідомлень відповідачу. Крім цього, беручи до уваги факт неможливості за проставленим календарним штемпелем ідентифікувати відділення зв'язку, з якого здійснювалося відправлення позивачем поштової кореспонденції, відсутність посади, прізвища та ініціалів особи, яка перевірила списки та проставила календарний штемпель, а також, той факт, що 07.08.2014 року (четвер) у ЦПЗ№ 5 ВПЗ Оришківці був вихідним днем, вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували й факт передачі поштовому відділенню для відсилання ОСОБА_2 листа-повідомлення про наміри поновити договір оренди та отримання останньою такого повідомлення. При цьому посилається на постанови Верховного Суду України від 25.02.2015 року в справі № 6-10цс15 та від 13.04.2016 року в справі № 6-2988цс15, правові висновки у яких передбачають не лише направлення орендодавцю листа-повідомлення з додатковою угодою але й отримання ним такого листа.

Також, звертає увагу на невиконання орендарем, передбаченого ч.8 ЗУ "Про оренду землі" обов'язку щодо укладення додаткової угоди та неоскарження в судовому порядку зволікання ОСОБА_2 в укладені додаткової угоди.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з недоведеності позивачем факту направлення повідомлення орендодавцю про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання такого повідомлення орендодавцем, а також з недоведеності позивачем факту використання земельної ділянки ОСОБА_2 після закінчення строку дії договору оренди та вжиття передбачених законом (ч.ч.8, 9 ст.33) дій для укладення обов'язкової додаткової угоди після закінчення строку дії договору, і як наслідок - з відсутності правових підстав вважати порушеним переважне право позивача на укладення договору оренди на новий строк.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, як такими, що відповідають вимогам закону й зроблені на підставі наявних у справі доказів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,63 га, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області (а.с.8).

10 травня 2009 року між ТОВ «Мрія Центр» та ОСОБА_2 укладено договір оренди належної останній земельної ділянки строком на 5 років. Державна реєстрація зазначеного договору проведена 10 грудня 2009 року (а.с.7).

У відповідності до п.8 договору оренди землі після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 384,74 грн. в грошовій формі, або в натуральній формі 5 ц зерна щорічно.

07 липня 2015 року ОСОБА_2 уклала договір оренди на належну їй на праві власності земельну ділянку з ПАП «Агропродсервіс» строком на 7 років. У даному договорі встановлено орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік у грошовій формі, або в натуральній формі 850 кг зерна. Державна реєстрація договору проведена 17 липня 2015 року (а.с.67).

У 2015 році ПАП «Агропродсервіс» виплатило ОСОБА_2 орендну плату в сумі 2550 грн. (а.с.70).

За ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Порядок вирішення питання щодо поновлення договору оренди за закінченням строку встановлений ст.33 Закону України "Про оренду землі". Згідно вимог ч.ч.1-5 даної статті (в редакції, що діяла на час виникнення переважного права в орендаря) орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Крім цього, відповідно до ч.ч.6, 8, 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі " в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Встановивши, що ТОВ "Мрія центр" у передбачений законом (ч.2 ст.33 ЗУ "Про оренду землі") та договором оренди (п.8) строк не повідомляло відповідача ОСОБА_2 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди) шляхом направлення відповідного листа з проектом додаткової угоди, а також те, що після закінчення строку дії договору позивачем не використовувалась земельна ділянка ОСОБА_2, не вживалися передбачені ч.ч.8, 9 ст.33 ЗУ "Про оренду землі" дії для укладення обов'язкової додаткової угоди після закінчення строку дії договору, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку, що внаслідок укладення ОСОБА_2 договору оренди з новим орендодавцем ПАП "Агропродсервіс" у липні 2015 року права попереднього орендаря ТОВ "Мрія Центр" на поновлення договору оренди земельної ділянки, строк якого закінчився 10.12.2014 року, порушені не були.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо безпідставності висновків суду першої інстанції про необхідність повідомлення орендодавця орендарем про наміри скористатися переважним правом на укладення договору оренди шляхом направлення листа з додатковою угодою рекомендованим листом з повідомленням про вручення з посиланням на те, що ст.33 ЗУ "Про оренду землі" такого не вимагає, а факт передачі відповідного листа відділенню поштового зв'язку , що стверджується списком простих відправлень з відбитком поштового штемпелю ПАТ "Укрпошта" є належним доказом підтвердження направлення ТОВ "Мрія Центр" відповідачу листа-повідомлення з додатковою угодою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, хоча й вказана норма закону не передбачає такого обов'язку, однак, з урахуванням заперечень орендодавця, що таке повідомлення ним не було отримано, колегія суддів вважає, що ризик несприятливих наслідків, який полягає у припиненні переважного права (ч.5 ст.33 Закону "Про оренду землі", ч.3 ст.777 ЦК), пов'язаних з недоведеністю належними й допустимими доказами факту повідомлення орендодавця про наміри скористатися переважним правом, лежить саме на орендареві, а не на орендодавцеві.

При цьому, висновок суду про недоведеність позивачем факту направлення відповідачу ОСОБА_2 листа-повідомлення з додатковою угодою та отримання нею чи членами її сім'ї такого листа колегія суддів вважає обгрунтованим і таким, що додаткової правової кваліфікації не потребує.

Також, на думку колегії суддів, факт укладення ОСОБА_2 договору оренди з новим орендарем ПАП "Агропродсервіс", в якому зазначено менший розмір орендної плати, ніж в додатковій угоді ТОВ "Мрія Центр" (що ніби-то надсилалася орендодавцю), тобто на невигідних для орендодавця умовах, є додатковим підтвердженням того, що така угода не надсилалася і орендодавець не був повідомлений про її умови.

Твердження представника позивача в суді апеляційної інстанції з приводу того, що список на прості поштові відправлення складався у зв'язку з тим, що додаткові угоди направлялися в конвертах формату А-4, розмір яких не дозволяв опустити їх у поштову скриньку, й що допускається Правилами надання послуг поштового зв'язку, колегія суддів оцінює критично, оскільки на обґрунтування доводів про складання списків в суді першої інстанції стороною позивача про це не заявлялося, а дане посилання мало місце лише в суді апеляційної інстанції після ухвалення рішення, в якому була надана оцінка вказаним спискам та отримана відповідь від ПАТ "Украпошта" про можливість роботи відділення поштового зв'язку в с.Оришківці у вихідний день з власних міркувань його працівників.

Крім цього, з урахуванням правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду України за результатами розгляду справ № 6-3цс15 від 18.03.2015 року, № 6-219цс14 від 25.02.2015 року, № 6-10цс15 від 25.02.2015 року, № 6-55цс15 від 15.04.2015 року, № 6-70цс15 від 10.06.2015 року, № 6-531цс15 від 09.09.2015 року, № 6-2988цс15 від 13.04.2016 року, під письмовим повідомленням слід розуміти не лише направлення відповідного листа-повідомлення орендодавцю, а й отримання ним такого листа з проектом додаткової угоди. У вказаних постановах Верховного Суду також зазначено, що порушення переважного права на поновлення договору оренди землі матиме місце при укладенні орендодавцем договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря щодо наміру реалізувати переважне право, а також у разі укладення договору з новим орендарем на тих самих умовах, які були запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права. Разом з тим, позивач ТОВ "Мрія Центр" не надало суду доказів не лише щодо отримання, але й доказів щодо відправлення орендодавцю листів-повідомлень.

Також, колегія суддів вважає безпідставними й доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення судом норм процесуального права, яке полягає у неврахуванні при ухвалення рішення в даній справі постанови Верховного Суду України від 18.03.2015 року у справі № 6-3цс15 з посиланням на те, що такою постановою підтверджено відсутність законодавчої необхідності направляти лист-повідомлення з проектом додаткової угоди рекомендованим листом, оскільки Верховним Судом у даній постанові, навпаки, звернуто увагу судів на те, що порушення переважного права орендаря матиме місце в разі укладення договору оренди з новим орендарем лише при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря з наміром поновлення договору оренди.

Безпідставними, на думку колегії суддів, є й доводи апеляційної скарги позивача щодо невідповідності висновків суду першої інстанції в частині недотримання ТОВ "Мрія Центр" встановленої ст.33 ЗУ "Про оренду землі" процедури реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі, оскільки будь-які належні та допустимі докази на вчинення орендарем дій, пов'язаних з виконанням передбаченого ч.ч.2, 3 ст.33 Закону обов'язків у матеріалах справи відсутні. Більше того, не зважаючи на те, що закон, який діяв на момент укладення договору, не передбачав обов'язкового повідомлення орендарем орендодавця про намір продовжити дію договору оренди (скористатися переважним правом), такий обов'язок ТОВ "Мрія Центр" був передбачений п.8 умовами укладеного між сторонами договору, що в силу вимог закону є обов'язковим для виконання сторонами. Що стосується положень ч.ч.6, 8, 9 ст.33 ЗУ "Про оренду землі", то на думку колегії суддів, виходячи зі змісту вказаної статті частина 6 жодним чином не позбавляє орендаря виконання покладеного на нього як законом, так і договором обов'язку повідомляти орендодавця про наміри скористатися відповідним переважним правом на поновлення договору оренди, однак, на відміну від правових наслідків встановлених для сторін договору частиною 5 даної статті при умові надання орендодавцем відповіді на лист-повідомлення орендаря, частина 6 ст.33 Закону передбачає відповідні правові наслідки у випадку, коли будучи попередньо повідомленим про намір орендаря продовжити договірні відносини, орендодавець не реагує жодним чином на таке повідомлення, зокрема, не надсилає листа-заперечення, при тому, що орендар продовжує використовувати земельну ділянку. Норма ч.6, що передбачає в такому випадку продовження договору оренди на попередніх умовах є логічною з огляду на те, що згода на продовження його на умовах, визначених орендарем у додатковій угоді, орендодавцем надана не була. Враховуючи викладене, також, колегія суддів вважає, що за умови невиконання орендарем своїх обов'язків щодо повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом, сам по собі факт продовження користування земельною ділянкою орендарем і тим більше - факт відсутності повідомлення з боку орендодавця, не має жодного правового значення для вирішення даного спору. Також, з урахуванням встановлених судом обставин, що ТОВ "Мрія Центр" не було укладено з власником земельної ділянки ОСОБА_2 додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в обов'язковому порядку, як це передбачала ч.8 ст.33 ЗУ "Про оренду землі" (що діяв на час закінчення строку дії договору між позивачем і відповідачем) та не було оскаржено до суду відмову чи зволікання ОСОБА_2 в укладенні додаткової угоди, як це передбачала ч.9 цієї статті, колегія суддів вважає, що висновок суду про недоведеність позивачем факту продовження користування земельною ділянкою узгоджується з вимогами закону.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом, як доказу волевиявлення ОСОБА_2 на продовження відносин оренди з ТОВ "Мрія Центр", відомостей про отримання нею орендної плати у липні 2015 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки одночасне одержання ОСОБА_2 у 2015 році орендної плати як у ТОВ "Мрія Центр", так і в ПАП "Агропродсервіс", на думку колегії суддів, хоча й свідчить про недобросовісність власника земельної ділянки ОСОБА_2, яка після закінчення договору оренди з ТОВ "Мрія Центр", яке не скористалося передбаченим законом і договором правом на поновлення договору оренди, та укладення договору оренди з новим орендарем ПАП "Агроподсервіс" отримала від ТОВ "Мрія Центр" орендну плату, однак жодним чином не свідчить про волевиявлення ОСОБА_2 на продовження орендних відносин саме з ТОВ "Мрія Центр". В той час відсутність заперечень ОСОБА_2 щодо отримання орендної плати за відомістю, наданою ПАП "Агроподсервіс" в якій не зазначені паспортні дані та дані договору оренди, не може вважатися доказом того, що така орендна плата ПАП "Агроподсервіс" ОСОБА_2 виплачена не була, оскільки підпис про її отримання у вказаній відомості ОСОБА_2 не оспорюється й законом не передбачено конкретної форми відомості про виплату орендної плати. Крім цього, ні вимоги ст.33 ЗУ "Про оренду землі", ні умови укладеного між сторонами договору не ставлять питання поновлення договору оренди в залежність від отримання після його закінчення орендної плати. Факт отримання ОСОБА_2 орендної плати від ТОВ "Мрія Центр" за відсутності передбачених на це законних підстав, на думку колегії суддів, не позбавляє позивача звернутися за захистом порушеного права з інших підстав.

Доводи апеляційної скарги в частині надання судом невірної оцінки передбаченому законом (ч.6 ст.33) обов'язку орендодавця щодо повідомлення орендаря про відмову в поновленні договору оренди в місячний строк після його закінчення та порушення у зв'язку з цим вимог ст.360-7 ЦПК України, що полягає у неврахуванні рішення Верховного Суду України в аналогічних справах (справа № 605/121/16ц) щодо встановлення факту недобросовісності орендодавця при продовженні орендних відносин на підставі переважного права, де звертається увага на те, що права наймача, встановлені ст.777 ЦК є переважними перед третіми особами щодо укладення відповідних договорів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки і ст.777 ЦК України, і ст.33 ЗУ "Про оренду землі" переважне право орендаря на поновлення договору оренди пов'язують з дотриманням відповідної процедури реалізації такого права (ч.1 ст.777 ЦК і ч.ч.2, 3 ст.33 Закону), докази про дотримання якої орендарем в матеріалах справи відсутні, а не лише з виконанням орендодавцем свого обов'язку, передбаченого ч.6 ст.33 Закону, як помилково вважає позивач. На думку колегії суддів, обов'язок орендодавця, встановлений ч.6 ст.33 Закону жодним чином не позбавляє орендаря виконання своїх обов'язків, передбачених ч.ч.2, 3 ст.33, а виходячи зі змісту вказаної статті, - тісно пов'язаний з ними, про що згадувалось вище. При цьому, в рішенні Верховного Суду України, на яке посилається позивач, встановлено інші обставини, ніж у даній справі.

З урахуванням того, що переважне право на поновлення договору оренди землі можливе лише за умови дотримання орендарем строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє право, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.1; 308; 313 ч.1; 314 ч.1 п.1; 315 ч.ч.1, 2; 317 ч.1; 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1, 360-7 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" - відхилити.

Рішення Борщівського районного суду від 23 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.Б. Щавурська