Провадження №2/748/701/17
Єдиний унікальний № 748/1694/17
У Х В А Л А

14 липня 2017 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Меженнікова С.П., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції про зняття арешту з майна, вимогам ст. ст. 107- 120 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2017 року, згідно поштового штемпеля, представником позивача подано до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 позовну заяву про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника - ОСОБА_1, накладеного постановою від 21.10.2016 державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції, а саме, з:

- легкового автомобіля НОМЕР_1;

- будинку № 113, що розташований за адресою: вул. Зарічного, смт Олишівка Чернігівського району Чернігівської області;

- земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1491 га, кадастровий номер :01:000:0383, що розташована за адресою: смт Олишівка Чернігівського району Чернігівської області;

- земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,1631 га, кадастровий номер :01:000:0384, що розташована за адресою: смт Олишівка Чернігівського району Чернігівської області;

Частиною 5 статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з доданої до вказаного позову квитанції про сплату № 69146 від 05.07.2017 року, як доказу сплати судового збору за подачу позову ОСОБА_1, вона зазначеним вище вимогам закону не відповідає.

До того ж, відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір", платником судового збору є громадянин України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Частина 1 статті 3 цього ж Закону вказує, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв"язку з її розглядом та вирішенням.

Таким чином, судовий збір за подання до суду позовної заяви повинен бути сплачений стороною по справі, зокрема позивачем. Проте, додана до позову квитанція про сплату №69146 не містить даних ким були понесені витрати.

За таких підстав позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції про зняття арешту з майна - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

В разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала суду в частині сплати судового збору може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.П. Меженнікова