Провадження № 2/641/2428/2017 Справа № 641/7410/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Колодяжної І.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу з урахуванням інфляції у розмірі 88740,30 грн. , процентів 28499, грн., 3% річних 4204,10грн., всього на суму 121443,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 вересня 2014 року відповідач ОСОБА_3 позичив у позивача грошові кошти на загальну суму у розмірі 50000 грн. , про надав відповідну розписку , строком до 30 листопада 2014 року . Також ,між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 підписано договір поруки від 30.09.2014 року.У зв,язку з тим, що на теперішній час грошові кошти не повернуті позивач просить стягнути з відповідачів борг з урахуванням інфляції , процентів та 3% річних.

У судове засідання представник позивача не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, прични неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року відповідач ОСОБА_3 позичив у позивача грошові кошти на загальну суму у розмірі 50000 грн. строком до 30 листопада 2014 року , про що надав відповідну розписку .

Станом на 20.10.2017 р. ОСОБА_3 грошові кошти позивачу у повному розмірі не повернув,сума заборгованості складає 50 000 грн.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за договором позики у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань.

Аналіз вищенаведених норм законодавства дає суду підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно статті 625 ЦК України. А також одержання процентів на рівні облікової ставки Національного банку України згідно ст. 1048 ЦК України.

Сума боргу з урахуванням інфляції складає - 88740,30 грн.

Сума 3 % річних складає: 4204,10 грн.

50 000 грн. х 3 : 100 : 365 х 1023 (з 01.01.2015 р. по 20.10.2017 р. включно) = 4204,10 грн.

Таким чином сума боргу з урахуванням інфляції склала - 88740,30 грн., 3% річних 4204,10 грн., всього на суму 92 944 ,40 грн.

Відповідно до договору поруки від 30 вересня 2014 року ОСОБА_4 поручився перед ОСОБА_2 за виконання обов,язків ОСОБА_3 за договором позики (розписки) від 30.09.2014 року , укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У звязку з чим позивач направив ФОП ОСОБА_4 вимогу про виконання останнім, як поручителем, зобовязань за вказаними договорами поруки шляхом сплати на користь позивача суми 50 000 грн. ,дана вимога була отримана ОСОБА_4 16 жовтня 2017 р.

Згідно п. 3.1. договору поруки Поручитель зобовязаний виконувати вимогу кредитора протягом трьох днів з дня надходження вимоги від кредитора. . Але до цього часу вимога ФОП ОСОБА_4 виконана не була.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення боргу, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідачів заборгованості.

На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим в частині заборгованості з урахування інфляції та 3% річних та таким, що підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягненя процентів , суд відмовляє, оскільки стягнення відсотків не передбачено розпискою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково .

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг з урахуванням інфляції у розмірі 88740 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок) грн.. 30 коп., 3% річних у розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.. 10 коп. , всього на суму 92 944 (дев,яносто дві тисячі дев,ятсот сорок чотири) грн.. 40 коп.

В задоволенні решти позовних ОСОБА_2 вимог відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1214 (одна тисяча двісті чотирнадцять) грн.. 43 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги , а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5