Справа № 461/693/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/4171/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

з участю секретаря Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника фермерського господарства «ОСОБА_2В.» - ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 26 квітня 2017 року по справі за заявою представника фермерського господарства «ОСОБА_2В.» - ОСОБА_2 про перегляд за ново виявленими обставинами рішення цього суду від 10 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви представника Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» - ОСОБА_2 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року у справі №461/693/15-ц за нововиявленими обставинами.

Ухвалу суду оскаржив представник позивача ФГ «ОСОБА_2В.» - ОСОБА_2, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята без дотримання вимог Конституції України. Просить скасувати ухвалу суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п.3 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч.2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених п.п. 3, 4 ч.2 т. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Представник ФГ «ОСОБА_2В.» посилається на те, що обставини, встановлені постановою Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року по справі №6-48цс13, спростовують факти, які були покладені в основу рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року, а саме щодо застосування матеріального права про відшкодування моральної шкоди, якими встановлено право особи на відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями або бездіяльністю державних виконавців і до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме ст.56 Конституції України, ст.ст.23,1167,1173 ЦК України та ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Разом з тим, як вбачається із рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року, про перегляд якого просить заявник, суд керувався ст.ст.22,1166,1167,1173,1174 ЦК України.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року апеляційну скаргу ФГ «ОСОБА_2В.» задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ФГ «ОСОБА_2В.» до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди (не доодержаних доходів), завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області скасовано, а провадження у справі в частині цієї вимоги закрито. В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року касаційна скарга ФГ «ОСОБА_2В.» відхилена. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 лютогго 2015 року в незміненій частині та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що обставини на які покликається заявник не є нововиявленими, судами апеляційної та касаційної інстанції рішення перевірялось на правильність застосування норм матеріального та процесуального права.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення без змін оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника фермерського господарства «ОСОБА_2В.» - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді