Справа №636/2417/17
Провадження №2-0/636/97/17
У Х В А Л А

25 липня 2017 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміна О.П., розглянувши справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Департамент реєстрації Харківської міської Ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

21.07.2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючих документів:

-витягу про державну реєстрацію прав за №33610182 від 27.03.2012 року (реєстраційний номер 24649216); рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2010 року (справа №2-271/10р.); ухвали Апеляційного суду Харківської області від 03.11.2010 року (справа №22-ц-10868/2010); заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.11.2011 року (справа №2-2824/11); свідоцтва про народження на імя ОСОБА_1 Ш-ЯР за №938612; військового квитка на імя ОСОБА_1 серія ГГ №254722; посвідчення УБД на імя ОСОБА_1 серія АБ №466683.

При цьому заявник зазначив, що 05.07.2016 року Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області заявнику був виданий новий паспорт серія МТ №444099, в якому його прізвище було вказано «Рижій», до цього в старому паспорті «Рижий». Станом на теперішній час заявник позбавлений можливості зареєструвати право власності на нерухоме майно, відповідно до рішення суду із-за того, що його прізвище, вказане в судовому рішенні та новому паспорті має розбіжності. Крім того, заявник бажає таким чином установити належність йому інших документів, які були видані до зміни паспорту.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, передбачено ст. 234 ЦПК України. Стаття 256 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи про встановлення фактів, перелік яких визначений в частині 1 цієї статті. Крім того, ч.2 вказаної статті наголошує, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають ограни державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають, передбачено ч. 3 ст. 256 цього кодексу. Крім того, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, зазначено в ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Зі змісту вище приведеної статті слідує, що у частині 3 наведено перелік справ, які судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Якщо у посадової особи виникають сумніви з приводу належності предявнику документа, вона має право зробити офіційний запит до підприємств, установ, організацій, що видали документ, про його видачу, втрату, зміну, скасування, внесення виправлень і доповнень, видачу дубліката і повторного документа. Тому справжність зазначених категорій документів перевіряється організаціями, що їх видали.

Суди вправі вирішувати справи про встановлення факту належності будь-якого документа, якщо цей факт має юридичне значення, при умові неможливості внести виправлення в іншому порядку (винятки складають документи, вказані у частині 3 ст. 256 ЦПК України). Зі змісту заяви заявника та з документів, які він додає до заяви, вбачається що 05.07.2016 року Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області йому був виданий новий паспорт в якому його прізвище зазначено «Рижій», в той час як документи, які були видані до зміни паспорту містять прізвище заявника «Рижий».

Відповідно до п. п.1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25 травня 1998 р.) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо зокрема: чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Пункт 12 зазначеної постанови вказує на те, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні

громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі,

паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів

громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу,

не підлягають розгляду в порядку, передбаченому розділом 4 ЦПК,

оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Відповідно до ст. 122 ч.1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, вважаю, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки чинне законодавство передбачає інший порядок встановлення вказаного факту, порушені заявником питання вирішуються органами, які видали відповідні документи, тобто чинним законодавством встановлено певний позасудовий порядок вирішення такого питання.

Керуючись ст. ст. 3, 122, 256 ЦПК України, п. п.1,2, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25 травня 1998 р.) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію зазначеної ухвали невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Дьоміна О.П.