Справа № 127/5143/17 Провадження № 22-ц/772/2662/2017Головуючий в суді першої інстанції Бойко В. М.
Категорія 39Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Сала Т.Б.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Вінницької міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Рудика Валерія Вікторовича, про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2017 року позивач звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої зокрема входить ? частка квартири АДРЕСА_1. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_5, які прийняли спадщину, відсутні. В передбачені законом строки вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте постановою від 20.12.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю документа, що належним чином посвідчував право власності на вищезазначену частку квартири у померлого ОСОБА_5. В позові зазначено, що право власності на спірне спадкове майно належало її померлому чоловікові згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою 15.08.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-2992, та перейшло йому у власність в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_6, проте померлим ОСОБА_5 не було здійснено державну реєстрацію спадкового майна. Інша частина майна належить ОСОБА_2, який не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, а тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка, ОСОБА_5, право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, код НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_5, право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_2 двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому ним надано заяву про відкладення розгляду справи з посиланням на стан здоров'я, однак судова колегія вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви та визнати за неповажну причину неявки ОСОБА_2 в судове засідання, оскільки має місце повторна неявка і до того ж встановлений останньому діагноз не свідчить про неможливість явки в судове засідання, в також необхідно звернути увагу на те, що подальше відкладення розгляду справи може призвести до порушення, передбаченого ст. 303-1 ЦПК України строку розгляду апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість рішення суду.

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому надано заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що позивач є спадкоємцем першої черги майна померлого ОСОБА_5, інші особи, які прийняли спадщину відсутні, однак позивач не має можливості реалізувати свої права на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої зокрема входить ? частка квартири АДРЕСА_1.

З матеріалів справи видно, що право власності на спірне спадкове майно належало померлому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою 15.08.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-2992 та перейшло йому у власність в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_6, однак померлим ОСОБА_5 за життя не було здійснено державну реєстрацію спадкового майна.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 03.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_5 заявлено вимогу про визнання за нею права власності в порядку спадкування, обґрунтовану тим, що вона є спадкоємцем першої черги, у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірну частку квартири за померлим ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістам ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 звернулась із заявою прийняття спадщини у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, за місцем відкриття спадщини.

У роз'ясненнях, наданих у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок щодо наявності підстав для визнання за ОСОБА_3 права власності на ? частини квартири АДРЕСА_1, оскільки частина спірної квартири була успадкована її чоловіком ОСОБА_5 після смерті його матері, при цьому розгляд справи вірно здійснено за участі відповідача - Вінницької міської ради, як органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, враховуючи, що інші спадкоємці, крім позивача, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, відсутні.

Викладені в апеляційній скарзі твердження щодо пред'явлення позову до неналежного відповідача з посиланням на те, що саме він є належним відповідачем у даній справі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідачами у справах про визнання права власності на спадкове майно є спадкоємці, які прийняли спадщину, при цьому колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не може вважатись таким спадкоємцем, оскільки не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в строки та порядку, визначеному ЦК України, і з цих же підстав не заслуговують на увагу посилання на порушення судом першої інстанції вимог щодо заміни неналежного відповідача.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом: