АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1871/17 Номер провадження 22-ц/786/1803/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Дорош А.І.

при секретарі Рибак О.О.

за участі позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою директора Державного навчального закладу «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного навчального закладу «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.» про повернення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_7В, звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.» на його користь безпідставно отримані кошти в сумі 14678 грн. 70 коп., кошти витрачені за перерахунок коштів банком в розмірі 148,29 грн. та 640 грн. судового збору, а всього 15466,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що з 2009 року він працював на посаді директора ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.». В 2015 році працівниками правоохоронних органів відносно нього було розпочато кримінальне провадження за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

02 листопада 2015 року за вказівкою правоохоронних органів на рахунок училища він вніс особисті кошти в розмірі 14678,70 грн.

05 жовтня 2016 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області, обвинувальний вирок Київського районного суду м.Полтави від 13.07.2016 року стосовно нього скасовано, а провадження по справі було закрито за недоведеністю вини.

Враховуючи те, що між ним та училищем , станом на день передачі грошей, будь-яких договірних зобовязань чи інших цивільно-правових відносин не було, вважає, що передані ним кошти в розмірі 14678,70 грн. набуті відповідачем безпідставно.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 травня 2017 року до справи залучено ОСОБА_2, як правонаступника позивача ОСОБА_7

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.» на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти в сумі 14 678,70 грн. та судові витрати у розмірі 320 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив директор ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.», просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_7 з 2009 року працював на посаді директора ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.».

20.06.2015 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0000032 про скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

13.07.2016 року вироком Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, зокрема розтрату чужого майна, шляхом зловживання службовим становищем, що належало ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.» у вигляді бензину А-92 в кількості 930 л. на суму 14 (а.с.5-8).

05.10.2016 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області, яка набрала законної сили, вирок Київського районного суду м. Полтави від 13.07.2016 року стосовно ОСОБА_7 скасовано, а провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України закрито за недоведеністю вини (а.с.9-12).

Судом встановлено, що 02.11.2015 року ОСОБА_7 на рахунок відповідача були внесені кошти в розмірі 14 678,70 грн., що підтверджується квитанцію №10Р02177 від 02.11.2015 року (а.с.4).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правої підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого , інших осіб чи наслідком події.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_7 не перебував із ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.» у договірних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримав кошти від ОСОБА_7 без достатньої правової підстави, а від так вони підлягають поверненню його правонаступнику.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги зводяться до аналізу та заперечення законності ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 05 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили, в частині визнання недоведеності вини ОСОБА_7 у вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та заподіяння ними шкоди ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.» не є предметом розгляду у даній справі.

При цьому, відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Враховуючи, що обвинувальним вироком суду ОСОБА_7 не було визнано винним у вчинені будь-якого кримінально караного діяння, то доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апелянтом наведено не було. При цьому, апелянтом не спростовується факт отримання відповідачем грошових коштів від ОСОБА_7, а також відсутність достатньої правової підстави для цього.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу директора Державного навчального закладу «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище імені ОСОБА_5 Союзу ОСОБА_6С.» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_8

--//-- ОСОБА_9

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1