АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рубан С.М., Музичко С.Г.

при секретарі Пащенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_2, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права власності на гаражний бокс, позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_1, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права власності на гаражний бокс, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року,

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на гаражний бокс НОМЕР_1, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андрющенко, 4-В в Гаражно-будівельному кооперативі «Авіатор» (далі - ГБК «Авіатор»).

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 12 травня 2005 року між нею та ГБК «Авіатор» укладено договір НОМЕР_1, за умовами якого ОСОБА_1 (замовник) доручає, а ГБК "Авіатор" ( виконавець) зобов'язується побудувати гаражний бокс НОМЕР_1 у двохповерховому підземному гаражі за адресою: м. Київ, вул. Андрющенка, 4-В згідно затвердженого проекту, і передати його замовнику. Замовник зобов'язується прийняти гаражний бокс і оплатити виконану роботу. Вона виконала умови договору, сплатила 76 560 грн. пайового внеску на будівництво підземного гаражу та 1100 грн. вступного внеску.

18 березня 2006 року між нею та ГБК "Авіатор" підписано Акт прийому-передачі гаражного боксу НОМЕР_1 по м. Київ, вул. Андрющенко, 4-В, видано членський квиток-перепустку, тобто вона фактично набула право власності на вказаний гаражний бокс.

Разом з тим, їй стало відомо, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2009 року право власності на вказаний гаражний бокс було визнано за ОСОБА_2 За її апеляційною скаргою вказане судове рішення було скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на гаражний бокс відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст. 328 ЦК України просила позов задовольнити.

У березні 2016 року третя особа ОСОБА_2 звернувся до суду з самостійним позовом про визнання за ним права власності на гаражний бокс НОМЕР_1, який розташований в ГБК "Авіатор" по вул. Андрющенко, 4- В у м. Києві.

Посилався на ті підстави, що 02 грудня 2001 року між ним та ГБК «Авіатор» було укладеного договір №75, за умовами якого ОСОБА_2 ( замовник) доручає, а ГБК "Авіатор" ( виконавець) зобов'язується побудувати гаражний бокс у двохповерховому підземному гаражі за адресою: м. Київ, вул. Андрющенка, 4-В згідно затвердженого проекту, і передати його замовнику. Замовник зобов'язується прийняти гаражний бокс і оплатити виконану роботу. Вартість будівництва гаражного боксу згідно п.2.1 договору встановлена сторонами у розмірі 29 315 грн.

Оскільки він повністю сплатив вступний та пайовий внески за будівництво гаражного боксу НОМЕР_1, сплачував додаткові цільові внески, необхідні для діяльності кооперативу, сплачував членські внески та був прийнятий в члени кооперативу на підставі рішення загальних зборів членів кооперативу, що у відповідності до ст. 15 Закону України "Про власність" є підставою для набуття права власності на спірне майно.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. В іншій частині ухвалене судове рішення просить залишити без змін.

Посилається на те, що рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року не має преюдиційного значення для вирішення даної справи, що було ухвалено без належного повідомлення ОСОБА_2, який був позбавлений можливості подавати свої докази та пояснення.

Крім цього, суд першої інстанції не розглянув клопотання про виклик в судове засідання свідків на підтвердження доводів ОСОБА_2 про його членство в кооперативі, внесення ним внесків, закріплення за ним гаражного боксу НОМЕР_1 в кооперативі, а також про обставини укладення договору на будівництво гаражного боксу з ОСОБА_1

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 р. та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої доводи мотивує тим, що позивачем надані належним чином завірені копії документів, скріплені печаткою ГБК "Авіатор" та підписані головою правління Корнєєвим В.І., які підтверджують набуття нею право власності відповідно до ст. 204, 328 ЦК України.

Зазначив, що позивач виконала всі умови договору, внесла грошові кошти в сумі 77 660 грн., проте документи для оформлення права власності на гаражний бокс НОМЕР_1 їй не передано до цього часу. Позивач звернулась до керівництва ГБК "Авіатор" з заявою від 30.10.2015 р. про надання документів щодо оформлення права власності на гаражний бокс НОМЕР_1 по вул. Андрющенко, 4-В у м. Києві, проте їх не отримала.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу останньої підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу останнього та просив її задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Кириченков В.Б. та представник Департаменту з питань реєстрації - Тертичний О.М. просили відмовити у задоволенні апеляційних скарг, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що остання не довела, що вона набула право власності на гаражний бокс НОМЕР_1, розташований за адресою: м. Київ, вул. Андрющенко, 4-В в ГБК «Авіатор», сплативши, як член ГБК "Авіатор", пайовий внесок.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на вказаний гаражний бокс, суд першої інстанції виходив з обставин, встановлених рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року, а також відсутності доказів прийняття двоповерхового підземного гаража за адресою: м. Київ, вул. Андрющенко, 4-В в експлуатацію.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні вказаних позовів з огляду на таке.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про власність", який втратив чинність у зв'язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Громадянин набував права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом (частина друга статті 12 цього Закону).

Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного, іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно частина перша статті 15 цього Закону).

Крім того, за положеннями статті 128 ЦК Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві.

Таке правове регулювання правовідносин з права власності на майно застосовується до прав, які виникли, або могли виникнути до січня 2004 року.

Стаття 181 ЦК України визначає поняття рухомої та нерухомої речі. Зокрема, до рухомих речей відносяться речі, які можна вільно переміщувати у просторі; до нерухомих належать земельні ділянки, а також об'єкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі,обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, на відміну від рухомих речей, підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

Отже вирішуючи спори, що випливають з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та тривають до цього часу, суди, вирішуючи питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень статті 5 цього Кодексу повинні виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, повинні встановити час та підстави виникнення права власності, з'ясувати чи відноситься майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року (справа №6-888цс16).

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2009 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ГБК "Авіатор" про визнання права власності відмовлено (а.с.9-10 т.1).

Підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2, поряд з тим, що вказане судове рішення стосувалось прав та законних інтересів ОСОБА_1, слугувало також те, що матеріали справи не містили доказів прийняття позивача в члени ГБК "Авіатор", повної сплати ним пайових внесків, передачі йому гаражного боксу у користування, а також доказів прийняття двоповерхового підземного гаража за адресою: м. Київ, вул. Андрющенка ,4-В, в експлуатацію.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини не надано ОСОБА_2 і при розгляді даного позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 грудня 2001 року між ОСОБА_2 (замовник) та ГБК «Авіатор» в особі голови правління Корнєєва В.І., (виконавець) укладеного договір №75, за умовами якого замовник доручає, а (виконавець зобов'язується збудувати гаражний бокс у двохповерховому підземному гаражі за адресою: м. Київ, вул. Андрющенка, 4-В, згідно затвердженого проекту, і передати його замовнику. Орієнтовно строк здачі завершеного будівництва - не пізніше 31 грудня 2006 р. Замовник зобов'язується прийняти гаражний бокс і оплатити виконану роботу ( п.1.1 договору) (а.с.174 т.1).

Загальна сума договору орієнтовно становить 29 315 грн. Остаточна сума визначається на підставі актів виконаних робіт та узгоджується сторонами в окремому додатку до цього договору ( п. 2.1 договору).

Замовник сплачує підряднику пайові суми частково на протязі всього періоду будівництва із розрахунку, який встановлено правлінням кооперативу ( п.2.2 договору).

Сторони домовилися, що моментом виконання умов договору виконавцем є підписання акта приймання-передачі виконаних робіт ( п. 2.3 договору).

Матеріали справ не містять доказів, що на момент укладення вказаного договору ОСОБА_2 був членом ГБК "Авіатор".

Відповідно до наявного в матеріалах справи договору доручення від 02 грудня 2001 р., ОСОБА_9 зобов'язалась від імені і за рахунок ОСОБА_2 сплачувати вступний та пайові внески з метою належного виконання останнім договору інвестиційного будівництва №75 від 02 грудня 2001 року (а.с.175 т.1).

Відповідно до наданих суду квитанцій до прибуткових касових ордерів, ГБК "Авіатор" від ОСОБА_9 прийнято: 25.03.2003 р. - перший пайовий внесок в сумі 1066 грн.; 26.03.2003 р. - пайовий внесок в сумі 1277 грн.; 19.04.2003 р. - черговий пайовий внесок в сумі 2132 грн.; 31.05.2003 р. - черговий пайовий внесок в сумі 5330 грн.; 17.06.2003 р. - черговий пайовий внесок в сумі 2132 грн.; 20.06.2003 р. - черговий пайовий внесок в сумі 2665 грн.; 22.07.2003 р. - черговий пайовий внесок в сумі 1599 грн.; 07.07.2003 р. - черговий пайовий внесок в сумі 2132 грн.; 22.08.2003 р. - черговий пайовий внесок в сумі 2120 грн.; 21.08.2003 р. - черговий пайовий внесок в сумі 1599 грн.; 27.11.2003 р. - черговий (кінцевий) внесок - 1066 грн.; 21.11.2004 р. - пайовий внесок в сумі 855 грн. (а.с.176-178 т.1).

Відповідно до квитанції ГБК "Авіатор" від 20.06.2006 р., від ОСОБА_9 прийнято пайовий внесок на будівництво гаража (бокс НОМЕР_1) в сумі 30 352 грн., гроші внесено через ОСОБА_2 (а.с.179 т.1).

Судом встановлено, що рішенням загальних зборів членів ГБК "Авіатор" від 16 липня 2007 року затверджено вихід ОСОБА_9 з членів кооперативу, яка повністю сплатила вступний внесок та пай за гаражний бокс другої черги, закріплений за нею загальними зборами ГБК "Авіатор" від 02.12.2006 р., та прийом ОСОБА_2 ( бокс 26) у члени ГБК "Авіатор" ( а.с.186 т.1).

Відповідно до п.1.9 Статуту ГБК "Авіатор", зареєстрованого 06.04.2005 р., гараж і його будівельна вартість належать члену кооперативу на праві особистої власності. В разі виходу з кооперативу, гараж, по бажанню власника, може бути проданий іншій особі, прийнятій на його місце в кооператив.

ОСОБА_2 не обґрунтував позовні вимоги в частині правових підстав набуття ним права власності на гаражний бокс НОМЕР_1 з огляду на те, що з наданих останнім доказів вбачається, що до 16 липня 2007 року членом ГБК "Авіатор" була ОСОБА_9

Обставин переходу права власності від ОСОБА_9, яка повністю сплатила вступний внесок та пай за гаражний бокс другої черги, закріплений за нею загальними зборами ГБК "Авіатор" від 02.12.2006 р., до ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

ОСОБА_2 також не обґрунтував правових підстав укладення з ним договору інвестиційного будівництва №75 від 02 грудня 2001 року, з огляду на те, що останній набув права членства в ГБК "Авіатор" після 16 липня 2007 року.

Останній також не надав належних доказів сплати остаточної вартості будівництва спірного гаража, яка відповідно до умов укладеного договору повинна була визначатись на підставі актів виконаних робіт та узгоджена в окремому додатку до цього договору ( п. 2.1 договору), а також підписання акта приймання-передачі виконаних робіт ( п. 2.3 договору).

Матеріали справи також не містять належного обґрунтування підстав для сплати ОСОБА_9 цільового внеску згідно рішення загальних зборів ГБК "Авіатор" від 26.05.2012 р. за гаражний бокс НОМЕР_1 в сумі 8000 грн. відповідно до квитанції №33-103к від 25 березня 2013 р.

Подальша сплата ОСОБА_2 членських внесків відповідно до наданих квитанцій від 20.10.2014 р., 15.12.2014 р., 09.01.2015 р., 15.07.2015 р., 22.09.2015 р., 02.12.2015 р. за утримання та обслуговування гаражного боксу НОМЕР_1 (а.с.182-184 т.1) не є належними доказами на підтвердження одержання вказаною особою у власність гаражного боксу НОМЕР_1.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 23.11.2017 р. відомості з приводу права власності, іншого речового права на гараж НОМЕР_1 по вул. Андрющенка, 4-В в м. Києві у вказаних реєстрах відсутні (а.с. 196 т.2).

Відповідно до "Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві", затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 27 жовтня 2009 року №1227, оформлення права власності на гаражі, за які члени гаражних кооперативів повністю внесли пайовий внесок, здійснюється за умови надання в установленому порядку таких документів: а) документи, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт; б) план-схема розташування гаражних боксів на земельній ділянці кооперативу чи товариства, погоджена в установленому порядку; в)свідоцтво про державну реєстрацію кооперативу чи товариства; г)статут кооперативу чи товариства ( із змінами та доповненнями); д) проектна документація, погоджена та затверджена в установленому порядку; е)довідка управління статистики про включення кооперативу чи товариства до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ); є) документи щодо прийняття об'єкта в експлуатацію ( свідоцтво про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та акт готовності об'єкта до експлуатації (акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта); ж) список членів кооперативу чи товариства; з)довідка дачного, садового, гаражного чи іншого кооперативу або товариства про членство в цьому кооперативі чи товаристві, про повне внесення пайового внеску членом кооперативу або товариства (надається членом кооперативу або товариства).

Суду першої інстанції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що ГБК "Авіатор" набув право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташований спірний гаражний бокс, документи щодо прийняття вказаного об'єкта в експлуатацію тощо.

ОСОБА_2 також не довів, що він був позбавлений можливості отримати довідку ГБК "Авіатор" про повне внесення ним пайового внеску, враховуючи письмову згоду голови цього кооперативу від 18.02.2016 р. про надходження коштів на будівництво гаражного боксу НОМЕР_1 саме від вказаної особи (а.с.151 т.1).

Надані суду апеляційної інстанції відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що 03.08.2017 р. було здійснено державну реєстрацію права власності на гараж №146 та на гараж №137, розташовані в ГБК "Авіатор", вул. Андрющенка, 4-В, не можуть слугувати достатніми доказами для задоволення позовів про визнання права власності, оскільки суду не надано державного акта про право власності на земельну ділянку, декларації про готовність об'єкта будівництва до експлуатації, технічного паспорту на гаражний бокс тощо, які підлягали дослідженню в судовому засіданні(а.с. 199, 200 т.2).

Не вирішення судом першої інстанції клопотання ОСОБА_2 щодо допиту свідків не позбавляло останнього права заявити відповідне клопотання в суді апеляційної інстанції, проте таким правом останній не скористався.

Є обґрунтованим висновок суду першої інстанції й в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 уклала з ГБК "Авіатор" в особі голови правління Корнєєва В.І. договір НОМЕР_1 від 12 травня 2005 р. (а.с. 5-6 т.1), за умовами якого ОСОБА_1 доручила, а ГБК "Авіатор" зобов'язався побудувати гаражний бокс НОМЕР_1 у двохповерховому підземному гаражі за адресою: м. Київ, вул. Андрющенка, 4-В. Загальна сума вартості гаражного боксу становить 76 560 грн. + 1100 гск.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера від 12 травня 2005 р., від ОСОБА_1 прийнято ГБК "Авіатор" безповоротний вступний внесок в розмірі 1100 грн. та пайовий внесок на будівництво підземного гаража в сумі 76 560 грн. (а.с.6 т.1).

18 березня 2016 р. між ОСОБА_1 та ГБК "Авіатор" в особі голови правління Корнєєва В.І. підписано акт прийому-передачі гаражного боксу НОМЕР_1 по вул. Андрющенка, 4-В (а.с.6 т.1).

Відповідно до п. 2.4 Статуту ГБК "Авіатор" громадяни вважаються прийнятими в діючий кооператив "Авіатор" рішенням загальних зборів членів кооперативу про зарахування до кооперативу, або уповноважених.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 було прийнято в члени ГБК "Авіатор", а надана останньою перепустка НОМЕР_1 на право зберігання автотранспорту в боксі НОМЕР_1 таким доказом не є (а.с.7 т.1).

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.07, постановою слідчого СВ Шевченківського ГУГУ МВС України в м.Києві від 20.06.07, старшим контролером-ревізором Зайцем О.М. проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності ГБК "Авіатор".

Ревізією встановлено, що ОСОБА_1 не затверджена загальними зборами членів кооперативу, користується гаражним боксом, грошові кошти від якої на рахунку 6852 "Розрахунки з іншими кредиторами" не відображені. ОСОБА_1 пояснила, в травні 2005 року нею був укладений первісний договір з фізичною особою ОСОБА_11, якому сплачено кошти в сумі 76 560 грн. (пайовий внесок) та 1100 грн. (вступний внесок). В грудні 2005 року її було запрошено ОСОБА_11 для підписання акту прийому-передачі гаражного боксу, але при цьому гаражний бокс не був їй показаний. В березні 2006 року їй було показано гаражний бокс НОМЕР_1 та вручено ключі від нього. Договір був вилучений та вручений договір за підписом голови правління ГБК "Авіатор" КорнєєваВ.І. В липні 2006 року її було запрошено до правління кооперативу та повідомлено, що її гараж продано ( акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ГБК "Авіатор" за період з 23.02.1995 р. по 18.06.2007 р. (а.с.152-153 т.1).

Заподіяння особі збитків внаслідок неправомірних дій посадових осіб ГБК "Авіатор" можуть бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом про їх відшкодування.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді:

Справа №761/8974/15-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/10246/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.