Провадження №2-о/521/297/17
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

12 липня 2017 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, Виноградарська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення юридичного факту родинних відносин та встановлення неправильності запису в актах цивільного стану та внесення зміни до актового запису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду у межах окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин та встановлення неправильності запису в актах цивільного стану та внесення зміни до актового запису. А саме просить визнати факт, що ОСОБА_2 є її матірю, а ОСОБА_3, який помер, був її батьком а також встановити факт неправильності актового запису про її народження, а саме ОСОБА_4 замість правильного ОСОБА_5, та замість рік народження 1967 вказати 1966. Також внести до актового запису про її народження зміни вказати її як ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 замість ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни в дані про батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано: При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. На підставі цієї Постанови в п. 4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній. В цьому ж листі Верховного суду вказано, що: «Водночас рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис, видачі заявнику нового паспорта».

Як зазначено у заяві встановлення даного факту необхідно заявнику саме для зобовязання органів РАЦСу внести зміни до актового запису. При тому, що органи РАЦСа відмовили заявнику у відповідному внесенні змін. При тому в своїй заяві заявник посилається на те, що відмова органів реєстрації актів цивільного стану може бути оскаржена до суду. Чому і подана заява до суду.

Як зазначено в ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено ч. 1 ст. 256 ЦПК України, проте він не є вичерпним. Частиною другою вказаної статті встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Від встановлення зазначеного факту неправильності написання у актовому записі про народження щодо відомостей про батька не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявниці і вона не посилається на них а вказує, що встановлення фактів необхідно саме для внесення змін до актового запису. Саме прохання заявниці в такій постановці свідчить про те, що вона просить суд встановити помилку у актовому записі про народження, що за своєю суттю не являється фактом, що має юридичне значення. Крім того, законом визначений інший порядок встановлення неправильності написання прізвища у актовому записі про народження та внесення виправлення ( змін) в цей актовий запис.

На підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Частинами 1 і 2 ст. 256 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 234 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Так заявник просить внести зміни до актового запису про народження і фактично в даному випадку є спор про внесення змін до актового запису, який розглядається у порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, законом встановлено інший порядок встановлення неправильності у актових записах і внесення в них змін після відповідної відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій, чи бездіяльності.

Згідно п.7 «Прикінцевих та перехідних положень» КАС України - після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року, позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, заявник не позбавлений можливості подати адміністративний позов до окружного адміністративного суду в установленому законом порядку.

Тому заява про встановлення таких фактів та зобовязання органів РАЦСу внести зміни до актових записів не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, що відповідно до вимог ст. ст. 235 ч. 3 і 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 235 ч. 3 і 122 ч. 2 п. 1, 234. 256 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин та встановлення неправильності запису в актах цивільного стану та внесення зміни до актового запису

Повернути заявнику судовий збір у розмірі 320 грн., сплачену по квитанції №38 від 11.07.2017 року, у розмірі 320 грн. сплачену по квитанції №37 від 11.07.2017 року, у розмірі 320 грн. сплачену по квитанції №36 від 11.07.2017 року (банк отримувач ГУ ДКСУ в Одеській області).

Цю ухвалу невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 - денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя