УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлова Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації, Ржищівська міська державна нотаріальна контора в Київській області, про визнання права власності на спадковий житловий будинок, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати - ОСОБА_8, яка до смерті проживала АДРЕСА_1

Позивач вказував, що зазначений будинок є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки померла та відповідач по справі ОСОБА_7 придбали його за час шлюбу.

Зазначав, що будинок зареєстровано на ім'я ОСОБА_7, а частина будинку, яка належала його матері є спадковим майном, яке перейшло до нього як єдиного спадкоємця першої черги за законом, оскільки на час смерті шлюб з відповідачем ОСОБА_8 розірвала, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 Спадщину позивач прийняв шляхом подачі заяви про її прийняття до Ржищівської міської ДНК, однак оформити свої спадкові права ОСОБА_6 не мав змоги, так як у нього відсутні правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підлягає обов'язковій державній реєстрації.

З урахуванням викладеного, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в поряду спадкування та витребувати у відповідача оригінали правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 13 січня 2011 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2016 рокурішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2016 рокута залишити в силі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 січня 2011 року, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є законним спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_8

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що в рішенні районного суду не вказано на яких підставах визнано право власності на 1/2 частину спадкового будинку за законом чи заповітом.

Однак із такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_8, яка до дня смерті проживала в АДРЕСА_1

Даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, батька позивача, відповідача по справі, та його померлої матері.

ОСОБА_8 з відповідачем по даній справі, на час смерті в шлюбі не перебувала. Шлюб між ними було розірвано відділом РАЦС Кагарлицького районного управління юстиції 14 травня 2003 року на підставі спільної згоди подружжя, що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу № 50.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 213 ЦПК України).

Прийшовши до висновку про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд не навів у рішенні мотивів для такого висновку, а також не звернув уваги, що позивач звернувся з указаним позовом до суду з підстав того, що він є спадкоємцем першої черги за законом.

За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону.

Разом з тим, не може залишатись і в силі рішення суду першої інстанції, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 17 грудня 2010 року ОСОБА_9 стала власником спірного житлового будинку та земельних ділянок, що підтверджується договорами дарування.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів, шляхом отримання допомоги суду у вирішенні тих питань, які вона сама з об'єктивних причин не може вирішити, як у випадку з наданням власного розрахунку заборгованості за кредитним договором, що потребує певних знань та навиків проведення розрахунків.

Частиною 1 статті 33 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

У порушення вимог в порушення ч. 4 ст. 10, ст. 33 ЦПК України, вирішуючи спір, суд першої інстанції не сприяв з'ясуванню дійсних обставин справи, не з'ясував чи належав спірний будинок на праві власності відповідачу на момент ухвалення рішення та не вирішив питання про залучення належного відповідача у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України, суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Таким чином, ураховуючи, що судами не встановлені всі фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судові рішення відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 січня 2011 року та рішення апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова