Справа № 158/1500/17
Провадження № 2/0158/534/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ківерці цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_5, народила доньку - ОСОБА_1; а ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_2, реєстрація народження якої була проведена на підставі ст. 135 СК України. На даний час малолітні діти проживають разом із бабусею та дідусем - батьками відповідача, внаслідок того, що ОСОБА_3 систематично зловживає алкогольними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, за місцем проживання характеризуються негативно, як така, що постійно збирає компанії сумнівної поведінки, внаслідок чого не приділяє уваги вихованню та утриманню дітей, від чого взагалі усунулась. З відповідачем неодноразово проводилась виховна робота, однак усі проведені заходи позитивного результату не дали. Крім того, відповідачка часто залишає дітей, використовує соціальні виплати на утримання дітей на власні потреби, абсолютно не цікавить ні місцем перебування, ні станом здоров'я доньок.

Тому, просять суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок у розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно.

Представник позивача Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просили проводити розгляд справи у відсутності їх представника, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просила проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнаєж, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, серії НОМЕР_2 від 17.04.2007 року (а.с. 5) вбачається, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, серії НОМЕР_1 від 27.11.2013 року, що їх матір'ю є ОСОБА_3, відповідач по справі.

Як вбачається із актів обстеження умов проживання від 27.10.2015 року, 07.02.2017 року, 12.04.2017 року, 29.05.2017 року (а.с. 20-23) неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 разом із бабусею - ОСОБА_6 та дідусем - ОСОБА_7, які займаються їх вихованням, доглядом та утриманням. Відповідач самоусунулась від виховання та утримання доньок, зловживає алкогольними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, отримує соціальну допомогу на утримання дітей, яку витрачає на власні потреби.

Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 17/02-18 від 26.05.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 (а.с. 3) - позбавлення батьківських прав останньої відносно неповнолітніх дітей є доцільним та відповідає їх інтересам.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: не цікавляться її життям та здоров'ям, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не займається їх вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом також встановлено, що відповідач на утримання неповнолітніх дітей матеріальної допомоги не надає, а тому суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути в користь неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 250 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі ст. 367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст.ст. 10, 60 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Передати малолітню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, на виховання батькові - ОСОБА_5, жителю АДРЕСА_2.

Передати малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації для подальшого її влаштування під опіку дідуся ОСОБА_7, жител АДРЕСА_1.

Стягувати з ОСОБА_3 в користь малолітніх дітей: доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, аліменти на їх утримання в розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 13.06.2017 року і до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України 1280 (одна тисячі двісті вісімдесят) грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич