Справа № 2-1719/11
Номер провадження 2-зз/570/10/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті згідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01.08.2001 року у справі № 2-1719/11, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла вищезазначена заява. Зазначається про те, що 07 травня 2012 року Рівненським районним судом було винесено рішення по справі № 2-1719/11. Даним рішенням було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до ОСОБА_2, та ОСОБА_3 повністю. А саме: стягнуто солідарно заборгованість за Кредитним договором (договір про іпотечний кредит) № 878/07 від 18.06.2007р. у розмірі 46 456 (сорок шість тисяч чотириста п'ятдесят шість) доларів США та 23 центів доларів США на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та судові витрати у розмірі 1820 грн.Під час розгляду справи було винесено ухвалу від 01.08.2011 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2.04 червня 2012 року державним виконавцем Рівненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було відкрито виконавче провадження № 33150241 щодо виконання вище вказаної ухвали.04 червня 2012 року було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження на підставі ухвали суду.21 червня 2012 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" №2677- VI, а саме, фактичного повного виконання.Станом на момент звернення до суду відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження як боржника.Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 89169487 від 09 червня 2017 року в реєстрі міститься арешт на все нерухоме майнозаявниці. Підставою вказано ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01.08.2011 року по справі № 2-1719/11 про вжиття заходів.Проте правові підстави для подальшого арешту відсутні. Наявність вказаного арешту на належне нерухоме майно перешкоджає вільно володіти та розпоряджатися власністю, є перешкодою для здійснення майнових прав.За наведеного, покликаючись на ч. 3 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України (заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу), інші положення законодавства просить суд скасувати раніше вжиті заходи забезпечення позову.

В судове засідання заявниця та її представник не зявилися. Подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Інші учасники не зявилися на розгляд справи.

Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних матеріалів.

Суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Як встановлено при розгляді справи, 07 травня 2012 року Рівненським районним судом було винесено рішення по справі № 2-1719/11. Даним рішенням було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до ОСОБА_2, та ОСОБА_3 повністю. А саме: стягнуто солідарно заборгованість за Кредитним договором (договір про іпотечний кредит) № 878/07 від 18.06.2007р. у розмірі 46 456 (сорок шість тисяч чотириста п'ятдесят шість) доларів США та 23 центів доларів США на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та судові витрати у розмірі 1820 грн.

Під час розгляду справи було винесено ухвалу від 01.08.2011 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2.

04 червня 2012 року державним виконавцем Рівненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було відкрито виконавче провадження № 33150241 щодо виконання вище вказаної ухвали.

04 червня 2012 року було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження на підставі ухвали суду.

21 червня 2012 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" №2677- VI, а саме, фактичного повного виконання.

Станом на час звернення до суду відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження відносно заявниці як боржника.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 89169487 від 09 червня 2017 року в реєстрі міститься арешт на все нерухоме майнозаявниці. Підставою вказано ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01.08.2011 року по справі № 2-1719/11 про вжиття заходів.Проте правові підстави для подальшого арешту відсутні.

Наявність вказаного арешту на належне нерухоме майно перешкоджає вільно володіти та розпоряджатися власністю, є перешкодою для здійснення майнових прав.

Відповідно до п. 9 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованою суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статгі 154 ЦПК).

Згідно з пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, який діяв на час завершення в 2012 році виконавчого провадження строк зберігання переданих до архіву завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. Відповідно виконавче провадження № 33150241 знищено відділом державної виконавчої служби зв'язку із закінченням строків зберігання, відтак, державний виконавець позбавлений можливості зняти арешт з належного майна, накладений у виконавчому провадженні.

Інші органи також невправі зняти арешт з належного майна заявниці за відсутності відповідного рішення суду, оскільки арешт накладено саме на виконання рішення суду.

У відповідності до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року виконавчі дії. здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, оскільки постанова про накладення арешту на майно була винесена до набрання чинності Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року, то вона розглядається в порядку визначеному до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктами 1, 3 частини 2 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" (ред. 1999 року), державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, неупереджено. своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом: розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

За змістом статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (ред. 1999 року). арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" (ред. 1999 року), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешт), накладеного на майно боржника.

Згідно пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті всього нерухомого майна заявниці з метою забезпечення позову у справі № 2-І 719/11.

Виконавчий лист у цивільній справі 2-1719/11 про стягнення боргу на виконанні не перебуває, матеріали виконавчого провадження знищені, що зумовлює вирішення питання про відновлення порушених прав шляхом зняття арешту з майна.

Повторне подання виконавча листа до виконання виключається ухвалою Апеляційного судуРівненської області від 28.01.2014 року у провадженні № 22ц-787/286/2014, згідно якої стягувану було відмовлено в поновлені строків для предявлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-1719/11.

За наведеного наявні підстави для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті згідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01.08.2001 року у справі № 2-1719/11 - задоволити.

Скасувати заходи з забезпечення позову, що були вжиті згідно до ухвали судді Рівненського районного суду Рівненської області від 01.08.2011 року (справа № 2-1719/11): скасувати арешт з майна ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), накладений в межах суми стягнення 45 039, 25 доларів США.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області.

Суддя Красовський О.О.