Справа №359/249/17
Провадження №2-з/359/79/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по пров. Горь-кого, 22-Б в с. Займище Бориспільського району. Після того, як ОСОБА_4 відчужить цей обєкт нерухомого майна у власність інших осіб, виконання рішення суду про задо-волення позову стане неможливим. Тому ОСОБА_2 просить суд накласти арешт на жит-ловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по пров. Горького, 22-Б в с. Займище Бориспільського району.

Представник відповідача ОСОБА_1 заперечує проти задоволення заяви. В об-ґрунтування своїх заперечень він посилається, що відповідач не має права подавати заяву про забезпечення позову. Крім того, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 листопада 2017 року позов був залишений без розгляду. Тому представник відповідача ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Інші учасники цивільного процесу не зявились у судове засідання. Як вбачається з ч.1 ст.153 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна за-гроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дійсно, в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по пров. Горького, 22-Б в с. Займище Бориспільського району. Однак ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 листопада 2017 року вказаний позов був залишений без роз-гляду. Ця обставина унеможливлює подальше продовження розгляду цивільної справи та задоволення позову. Тому жодна загроза невиконання рішення суду про задоволення позову відсутня.

З огляду на це суд вважає, що підстави для накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по пров. Горького, 22-Б в с. Зай-мище Бориспільського району відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Безумовно, накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами є втручанням держави у право на мирне володіння цим обєк-том нерухомого майна. Таке втручання буде невиправданим, оскільки предявлений позов залишений без розгляду та відсутня потреба в забезпеченні вже закінченого цивільного судочинства. Накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та госпо-дарськими спорудами призведе до свавільного порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суддя вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для від-мови у забезпеченні позову.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209 та ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову від-мовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: ОСОБА_4 та її представником ОСОБА_1 протягом 5 днів з дня її оголошення, іншими учасниками цивільного процесу протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5