Провадження № 2/522/929/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Ільченко Н.А.,

при секретарі - Довгань Ж.А.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненим договір поруки від 22.12.2006 року № 80482, укладений між ним та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСибанк».

При цьому позивач посилається на те, що 22.12.2006 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») було укладено договір поруки № 80482 на забезпечення кредитного договору № 0 від 22.12.2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «УЮТ».

Відповідно до умов вказаного кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 85000,00 доларів США під 12,3 процента річних. Термін виплати боргу встановлено 22.12.2013 року.

Однак, з 29.08.2008 року банк в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 12,3% на 14,3 %, а з 31.07.2008 року по 30.10.2009 року, банком було здійснено нарахування боргу, відповідно до процентної ставки, що дорівнювала 28,6 %. При цьому будь-якої додаткової угоди щодо внесення істотних змін до кредитного договору з позивачем, як поручителем, не погоджено і не підписано.

Позивач вважає, що такими діями банк, без згоди поручителя, вніс зміни до зобов'язання боржника, внаслідок чого збільшився об'єм відповідальності поручителя.

Крім того, позивач зазначає, що останній платіж боржника ТОВ «УЮТ» по кредиту датований 29.10.2008 року, тобто відповідно до вимог закону, останньою датою звернення кредитора до поручителя із вимогами про стягнення коштів є 29.04.2009 року, але банк звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості лише 21.03.2013 року, що свідчить про припинення поруки.

Крім того, позивач вважає, що всупереч вимогам, встановленим законодавством про захист прав споживачів, банк не надав поручителю, як споживачу вичерпної інформації щодо умов кредитування, що є підставою для визнання договору поруки припиненим.

Позивач вважає, що таким чином порушені його законні права та інтереси як поручителя, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ПАТ «УкрСиббанк» не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки.

Надіслані судом судові повістки відповідачам ТО» УЮТ» та ОСОБА_2, в черговий раз не були вручені останнім у зв'язку з тим, що вони не з'являються на пошту для отримання судових повісток за залишеними для них повідомленнями пошти, про що свідчать роздруків з офіційного Інтернет-сайту ТОВ «Укрпошта», та що, на думку суду, свідчить про те, що відповідачі зловживають своїми процесуальними правами та обов'язками й ухиляються від явки до суду, чим створюють штучну тяганину у справі.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

22.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 80482 на забезпечення кредитного договору № 0 від 22.12.2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «УЮТ», відповідно до умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надав ТОВ «УЮТ» кредит в розмірі 85000,00 доларів США під 12,3 процента річних, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 22.12.2013 року.

Судом встановлено, що з 29.08.2008 року банк в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 12,3% на 14,3 %, а з 31.07.2008 року по 30.10.2009 року, банком було здійснено нарахування боргу, відповідно до процентної ставки, що дорівнювала 28,6 %. При цьому будь-якої додаткової угоди щодо внесення істотних змін до кредитного договору з позивачем, як поручителем, не погоджено і не підписано.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Суд знаходить, що зміна процентної ставки по кредитному договору № 0, в сторону збільшення її показника, автоматично потягла за собою збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_1, як поручителя, так як збільшувалася сума боргу, яка могла бути стягнена з ОСОБА_1 у разі солідарної відповідальності з основним боржником ТОВ УЮТ» за прострочення виплат по кредиту.

Таким чином, суд вважає, що вказана зміна процентної ставки мала бути погоджена з поручителем, процедура чого не була дотримана банком і як наслідок є підставою визнати вказаний договір поруки припиненим.

Крім того, судом встановлено, що останній платіж боржника ТОВ «УЮТ» по кредитному договору № 0 датований 29.10.2008 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Суд вважає, що відповідно до умов кредитного договору (графіку погашення кредиту), право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу.

Таким чином, проведений 29.10.2008 року останній транш ТОВ «УЮТ» на погашення кредитного боргу є датою, з якої починається перебіг позовної давності за порушення строку погашення кредиту, отже є датою, з якої розпочинається перебіг шестимісячного строку, протягом якого банк має право пред'явити вимоги і до поручителя.

Судом встановлено, що останньою датою звернення кредитора до поручителя із вимогами про стягнення коштів в даному випадку є 29.04.2009 року, але банк звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості лише 21.03.2013 року, що свідчить про наявність підстав для визнання поруки припиненою.

При цьому, суд критично ставиться до обґрунтування позивачем своїх вимог з огляду на порушення банком законодавства про захист прав споживачів, так як договір поруки не може вважатися таким, що підпадає під дію законодавства про захист прав споживачів, через те, що він відіграє забезпечувальну роль у виконанні зобов'язань, а поручитель не є споживачем послуг в розумінні закону.

Таким чином, суд вважає, що зібрані в сукупності докази на підтвердження фактичних обставин справи, дають суду підстави вважати припиненим договір поруки від 22.12.2006 року № 80482, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 553, 554, 559 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки від 22.12.2006 року № 80482, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А.Ільченко

06.07.2017