Провадження № 2-о/761/230/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Київська міська рада, нотаріус Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори Русіна Наталія Олексіївна про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

В червні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) звернулась до суду із заявою, заінтересована особа - Київська міська рада (далі по тексту - заінтересована особа 1), нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіна Наталія Олексіївна (далі по тексту - заінтересована особа 2), відповідно до якої просила встановити факт постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 років померла мати заявника, ОСОБА_3 Заявник є єдиною донькою померлої. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Заповіт ОСОБА_3 не складала, заявник є єдиним спадкоємцем за законом. На час відкриття спадщини, заявник проживала разом з матір'ю. 02.03.2017 заявник звернулась до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом. Проте державний нотаріус відмовила заявнику у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у неї відсутні докази фактичного прийняття спадщини, а саме різне місце реєстрації спадкодавця та заявника. Через вказані обставини заявник звернулась до суду із вказаною заявою, оскільки без встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

В судовому засіданні заявник, представник заявника заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи 1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи 2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що заявник почала проживати з матір'ю за адресою АДРЕСА_1 з 2004-2005 років. Також пояснила, що вони із заявником та померлою ОСОБА_3 були сусідами, їх квартири знаходились поруч. Заявник по-сусідські заходила до ОСОБА_4, здавала на ремонт під'їзду, доглядала за матір'ю до 2014 року, поки мати не померла. Пояснила також, що у заявника є своя сім'я.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що за адресою АДРЕСА_1 проживає з 2000 року. Заявника вперше побачила в 2003 році. З 2004 року заявник постійно проживала за вказаною адресою, бо доглядала за хворою матір'ю. Пояснила, що заявник також здавала гроші на ремонт.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи 1, пояснення свідків, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В частині першій статті 256 ЦПК України наведено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

За умовами п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З врахуванням наведеного, судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 18.01.1951, актовий запис №162, заявник ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

15.06.1971 заявник уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з «Корнюшенкова» на «Гаврилюк», що підтверджується Свідоцтвом про одруження, НОМЕР_4 від 15.06.1971.

В подальшому між батьками заявника шлюб було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 15.08.1972, актовий запис № 1104.

05.09.1972 мати заявника уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінили прізвище з «ОСОБА_3» на прізвище «ОСОБА_3», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, НОМЕР_5

03.09.1985 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 було розірвано, мати заявника залишила прізвище «ОСОБА_3», що підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_6

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 мати заявника - ОСОБА_3, померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3, Серія НОМЕР_7, актовий запис № 8472.

Згідно Довідки від 13.03.2017 № 2935, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурний підрозділ ЖЕД № 905, ОСОБА_10 була зареєстрована та знята з реєстрації 12.06.2014 у зв'язку із смертю за адресою: АДРЕСА_2.

Заявник відповідно до наданої копії паспорту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4.

Заявник пояснила в судовому засіданні, що проживала разом з матір'ю на момент її смерті, а тому вважала, що після відкриття спадщини прийняла її, хоча юридично не оформила.

Факт проживання з померлою ОСОБА_3 також підводили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Крім того, на підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства з матір'ю, а також в подальшому на підтвердження дій, що свідчать про фактичний вступ заявника у володіння спадковим майном, остання надала копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг за період з 2014 по 2017 роки.

02.03.2017 заявник, з метою оформлення своїх спадкових прав, звернулась із заявою про прийняття спадщини до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори.

Разом з тим, 16.03.2017 державний нотаріус Дев'ятої Київської нотаріальної контори Русіна Н.О. своєю постановою відмовила заявнику у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, ОСОБА_3 з тих підстав, що заявник фактично пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини та у заявника відсутні інші докази фактичного прийняття спадщини.

За умовами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, а тому вказана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1221, 1268 ЦК України, ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) разом із спадкодавцем ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: