Справа № 127/2745/17 Провадження № 22-ц/772/1117/2017Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Категорія 2Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

За участю секретаря: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради, про надання дозволу на проведення змін до будівельного паспорта на будівництво прибудови до житлового будинку, -

встановила:

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради про визнання безпідставною відмови ОСОБА_4 у наданні згоди на проведення змін до будівельного паспорту на будівництво прибудови до приватного житлового будинку на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 від 21.10.2011 року №122.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що сторони у справі є співвласниками будинку по АДРЕСА_1. Позивач у 2011 році виявив намір здійснити прибудову до своєї частини будинку, на що отримав відповідні дозвільні документи. Однак під час будівництва ним було проведено відхилення від проекту, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Маючи намір внести зміни до будівельного паспорту на будівництво прибудови позивач звернувся до Вінницької міської ради, проте через наявність конфлікту між співвласниками йому було відмовлено у внесенні змін.

Відповідач відмовляється надати згоду на проведення змін до будівельного паспорту, чим порушує його права співвласника житлового будинку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначала, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, встановивши обставини, які не були предметом розгляду, що може спричинити порушення прав позивача при оформленні прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з підстав, зазначених в ній, просила суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти апеляційної скарги заперечила, просила її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.09.2003 року ВАМ № 895493, посвідченого Павловською О.А., державним нотаріусом Алуштинської державної нотаріальної контори АРК ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 належав у рівних частках житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1) (а.с. 16).

Згідно з договором дарування від 06.10.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н.С. , зареєстровано в реєстрі за №2-2971, ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 та ОСОБА_4 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель АДРЕСА_1 в рівних частках (а.с.17).

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 15.04.2005року земельна ділянка площею 0, 0759 га, розташована в АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (а.с. 15).

21 жовтня 2011 року Департаментом архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради ОСОБА_2 було видано будівельний паспорт на будівництво прибудови до приватного житлового будинку садибного типу на приватизованій земельній ділянці, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Однією з вимог до забудови земельної ділянки було: гранично допустима висота будівлі - однорідна малоповерхова забудова не вище 2 поверхів ( без урахування мансардного поверху) (а.с.18,19).

01 листопада 2011 року ОСОБА_2 подав Начальнику Інспекції ДАБК повідомлення про початок виконання будівельних робіт , зареєстроване Інспекцією ДАБК у Вінницькій області за № ВН 7 02.11.2011 (а.с. 14).

Відповідно до технічного паспорта виготовленого 28.10.2015 року на індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_1 , позначеного на плані літ. «А», прибудови, позначені на плані літерами «А?», «А?» вказані як незавершене будівництво (а.с. 11-13).

19 жовтня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Котляром Р.В. за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві прибудови до приватного житлового будинку садибного типу на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_2, здійснив прибудову до житлового будинку з мансардним поверхом , тобто виконав будівельні роботи з відхиленням від будівельного паспорта, що є порушенням ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на підставі чого було видано припис №334 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм , державних стандартів і правил шляхом приведення об'єкта до вимог чинного законодавства у термін до 19.12.2016 року та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до постанови № 357 по справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2016, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 442 грн.

25 жовтня 2016 ОСОБА_2 звернувся до виконавчого комітету Вінницької міської ради із заявою про внесення змін до будівельного паспорта на будівництво прибудови, яка була розглянута на засіданні комісії зі спорів у сфері містобудування 02.11.2016 року (протокол №9) та прийнято рішення доручити ДАМтаК міської ради обстежити та проаналізувати відповідність об'єкта містобудування на відповідність ДБН і в разі дотримання ДБН рекомендувати заявнику звернутись до департаменту архітектури, містобудування та кадастру міської ради з відповідною заявою та відповідним пакетом документів щодо видачі будівельного паспорта зі змінами намірів будівництва, а у разі невідповідності ДБН рекомендувати ДАМтаК міської ради запропонувати варіанти погодження намірів забудови (а.с. 5).

На засіданні комісії зі спорів у сфері містобудування 01 грудня 2016 року, враховуючи конфлікт між співвласниками будинку (відсутність згоди співвласника на внесення змін до будівельного паспорта) прийнято рішення, про відмову у внесенні змін до будівельного паспорта на будівництво прибудови до приватного житлового будинку на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 від 21.10.2011 року №120 , рекомендовано заявнику вирішувати питання у судовому порядку (а.с. 4).

08 лютого 2017 року головним спеціалістом відділу контролю за будівництвом департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради Борецьким В.Л. складено протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та згідно з постановою Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 17 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до п. 1.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 р. за № 902/19640, цей Порядок розроблений відповідно до статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і призначений для використання уповноваженими органами містобудування та архітектури та іншими суб'єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Судом встановлено, що будівельні роботи щодо забудови земельної ділянки виконано з відхиленням від будівельного паспорта.

Таким чином наміри забудовника реалізовано з відхиленням від будівельного паспорта та з порушенням права власності відповідача ОСОБА_4

Стаття 16 ЦК України визначає право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, а також встановлює належні способи їх захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Правосуддя завжди має відновлювальний характер, а застосований у судовому рішенні спосіб захисту повинен призводити до поновлення прав особи.

В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від18.12.2009 N 14 визначено, що у резолютивні частині рішення, зокрема, має бути зазначено : висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено) ; висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Чинним законодавством на співвласників житлового будинку не покладено обов'язку надавати згоду іншому співвласнику на перебудову, добудову, реконструкцію належної йому частини будинку, тобто надання такої згоди є правом співвласника, а виходячи з положень ст. 14 ЦК України він не може бути примушений до дій, вчинення яких не є обов'язковим для нього.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 неправильно обрано спосіб захисту свого права, оскільки такий спосіб не передбачений чинним законодавством, а також не передбачає поновлення прав позивача та реалізацію такого рішення в примусовому порядку, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з роз'ясненнями , наданими у п.п. 4,23 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» від 30.03.2012 №6 самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 здійснив прибудову з відхиленням від будівельного паспорта, замість одноповерхової прибудови збудував прибудову з мансардним поверхом без згоди співвласника будинку, в зв'язку з чим уповноваженим органом було видано припис про усунення таких порушень, висновок суду першої інстанції про те, що позивач здійснив самочинне будівництво відповідають встановленим обставинам справи.

Водночас , враховуючи предмет позову, такі висновки суду не порушують прав позивача реалізувати свої майнові права на прибудову у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.292, 307, 308, 314, 315, 318, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Згідно з оригіналом: