Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 49615,00 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640, 00 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином оголошенням у засобах масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 18 липня 2016 року між сторонами по справі було укладено договір позики (надалі по тексту договір позики).

Відповідно до п.1 договору позики позикодавець (ОСОБА_1М.) передав у власність позичальнику (ОСОБА_2І.) , а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 49615,00 грн., що є еквівалентом 2000 (дві тисячі) доларів США за офіційним валютним обмінним курсом Національного банку України, встановленим на момент укладення даного договору та зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, що буде еквівалентом 2 (дві тисячі) доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом національного банку України, встановленим на момент повернення грошових коштів, не пізніше ніж через десять місяців з моменту укладення даного договору, тобто до вісімнадцятого травня 2017 року.

Відповідно до п.2 договору позики сума позики, встановлена п.1 даного договору, отримана позичальником від позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі. Факт підписання договору позичальником буде свідчити про отримання ним усієї вказаної у договорі грошової суми та про відсутність будь-яких претензій, які б стосувалися цього питання.

Однак, станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно договору позики позивачу не повернута. Як пояснив в судовому засіданні позивач його неодноразові звернення до відповідача з проханням повернути позику були проігноровані.

Укладений договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно договору позики не сплатив, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.509,526,611,612,625,629,1049, ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 49615,00 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640, 00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :