Справа № 159/2138/17
Провадження № 4-с/159/16/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Рижко О.М.,

представника скаржника - ОСОБА_1,

представника субєкта оскарження ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі справу за скаргою Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області,

встановив:

Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник посилається на те, що дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 є незаконними, а відтак постанова про накладення штрафу підлягає до скасування. В обґрунтування зазначає, що ними, як боржниками за виконавчим провадженням, рішення суду від 15.08.2017 року виконано, адже видано наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді провідного консультантаадміністратора ТСЦ 0742. Незважаючи на вказані обставини виконавець такого виконання не прийняв та продовжує вважати, що рішення належним чином не виконано,у звязку з чим наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн. За таких обставин, прохає суд скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу ВП№54712622 від 16.11.2017 року.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 дану скаргу підтримала, прохає суд винести ухвалу,якою скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу ВП№54712622 від 16.11.2017 року.

У ході розгляду даної скарги, представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2, скарги не визнав та вказав, що його дії із примусового виконання судового рішення від 15.08.2017 року вчинялись включно у межах наданих повноважень та на підставі закону. Винесена ним постанова є законною, адже станом на 16.11 2017 року рішення суду боржником не виконано, про що було складено відповідний акт та в порядку статей 63, 75 Закону України « Про виконавче провадження » було винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 гривень та зобовязано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів. На сьогодні виконавче провадження і надалі перебуває у його провадженні.

ОСОБА_5 в судовому засіданні скарги не визнала та вказала, що скарга є безпідставною.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що скарга є безпідставною, адже судове рішення від 15.08.2017 року про поновлення ОСОБА_3 і на сьогодні не виконано, ОСОБА_3 на роботі не поновлена, виданий попередній наказ від 25.09.2017 року за № 107о/с не відповідає змісту судового рішення та до роботи остання фактично не допущена. З огляду на вказане вважає, що постанова про накладення штрафу є законною та такою , що не підлягає до скасування , а відтак у задоволені скарги прохає відмовити. Вказує, що з огляду на вимоги скарги вбачається , що оскаржуються не дії державного виконавця, а оскаржується винесена ним постанова. Так як постанова є окремим процесуальним документом винесеним у межах виконавчого провадження то відповідно на підставі частини 2 статті 74 Закону України « Про виконавче провадження» розгляд такої скарги підлягає розгляду в порядку визначеному КАС у відповідному адміністративному суді, а відтак прохала провадження у справі на підставі частини 1 статті 205 ЦПК України закрити.

Заслухавши пояснення усіх учасників судового процесу , дослідивши матеріали скарги суд приходить до висновку , що провадження у вказаній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, згідно виконавчого листа, виданого 13.09.2017 року Ковельським міськрайонним судом на підставі рішення у цивільній справі № 159/2138/17 за позовом ОСОБА_3 до Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі, ОСОБА_3 було поновлено на посаді провідного консультанта - адміністратора ТСЦ № 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області з 01.06.2017 року.

15.09.2017 року головним держаним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2Є було відкрито виконавче провадження із примусового виконання , що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 54712622.Актом державного виконавця від 16.11.2017 року встановлено, що рішення суду в добровільному порядку в установлений строк не виконано , а відтак того ж дня було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень.

У ході розгляду скарги судом було встановлено, що оскаржуються не дії державного виконавця, а оскаржується винесена ним постанова про накладення штрафу від 16.11.2017 року ВП № 54712622.

Частинами першою та другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже , з огляду на вказане, в силу вимог частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», такі вимоги підсудні адміністративному суду.

Такі ж розяснення містяться і у пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року за № 6 у якій зазначено , що у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій. Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Пунктом 1 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки скаржник звернувся до суду з вимогами, які не підсудні суду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити.

При цьому скаржнику слід розяснити, що його вимоги підсудні окружному адміністративному суду за місцезнаходженням органу ДВС, тобто в даному випадку окружному адміністративному суду.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 205, статтею 210 ЦПК України, на підставі частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

у х в а л и в:

Провадження у справі за скаргою Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, закрити.

Розяснити скаржнику, що його вимоги підсудні окружному адміністративному суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: В.О.Лесик