Пр. №2/756/1750/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем. Сімейні відносини з ОСОБА_2 не склалися, а тому останній самоусунувся від виконання своїх обов'язків по утриманню дітей.

Відповідач є працездатною, забезпеченою людиною і має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. За таких обставин ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 50 % з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття .

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дітей, при цьому не погоджувався із їх розміром, що визначений позивачем. За твердженням ОСОБА_2 він офіційно працює та регулярно отримує заробітну платню, а тому вважає, що розмір аліментів має обраховуватися із його заробітку.

Заслухавши пояснення сторін, та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2016 року шлюб розірвано.

Від цього шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем.

За твердженням позивача після розлучення, відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню їх спільних дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За довідкою від 22.02.2017 року №123 ОСОБА_2 з 16.10.2014 року офіційно працює на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ у Державній фіскальній службі України і щомісячно стабільно отримує заробітну платню.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 50 % від всіх видів доходу безпідставно ототожнювала аліменти на утримання дитини із додатковими витратами та не змогла пояснити природу та доцільність цих витрат з огляду на розмір своїх доходів.

Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 158, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, зареєстрований по АДРЕСА_1, працює в Державній фіскальній службі України) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи стягнення з 02.12.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, зареєстрований по АДРЕСА_1, працює в Державній фіскальній службі України) судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей за 1 місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шевчук