20 липня 2017 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області у складі:
головуючого Овчиннікової О.С.,
при секретарі - Фоміних С.В.,
за участю позивача - не зявився,
відповідачки - не зявилася,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на підставі договору дарування від 23.10.1993 року належить будинок №21 розташований по вулиці Лісній в м. Волновасі Волноваського району Донецької області. У зазначеному будинку, з її дозволу, на правах члена сімї зареєстрована відповідач її донька з 20.02.1999 року, однак, вона з жовтня 2013 року фактично в будинку не проживає, витрати на його утримання не сплачує. На теперішній час проживає в с. Старогнатівка, Азовська, 3 Волноваського району Донецької області. У звязку з цим позивач просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В судове засідання позивач не зявилася, в позовній заяві зазначила, що на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка, яка в установленому законом порядку повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог 224-226 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що на підставі договору дарування від 23.10.1993 року, зареєстрованого в БТІ м. Волноваха 20.01.2003. позивачці належить будинок №21 розташований по вулиці Лісній в м. Волновасі Волноваського району Донецької області. ( а.с.10-11).
Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 доводиться донькою позивачці та на правах члена сімї зареєстрована з 20.02.1999 року зареєстрована в будинку №21 розташованому по вулиці Лісній в м. Волновасі Волноваського району Донецької області, однак, з жовтня 2013 року фактично в будинку не проживає, витрати на його утримання не сплачує, особистих речей не має, що підтверджено актами обстеження житлового будинку від 05.05.2016,14.07.2016, 10.08.2016, 16.09.2016, 10.10.2016, складеним комісією у складі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.4-9).
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше року в будинку №21, розташованому по вулиці Лісній в м. Волновасі Волноваського району Донецької області без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вона не має, а тому позов є підставним і його слід задовольнити.
Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір 640 гривень 00 копійок
На підставі ст.ст. 316, 391, 405 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст.15, 30, 60, 212-215, 224-226ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1.
Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування будинком №21, розташованим по вулиці Лісній в м. Волновасі Волноваського району Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 гривень.
Рішення може бути переглянуте Волноваським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня оголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/2298/17 в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Суддя О.С.Овчиннікова