УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя під головуванням судді Мирошниченка Ю.М. при секретарі Ковальовій О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі подання державного виконавця Кальміуського ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Кальміуського ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління у Донецькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу при наявності невиконаних зобовязань за рішенням суду, вказуючи, що на виконанні в Кальміуському ВДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 263/5149/14-ц від 05.07.2015 року Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, 17.02.2012 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 червня 2014 року, до повноліття дитини. 01.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржник добровільно рішення суду не виконує, на виклики державного виконавця не реагує. Згідно зібраної інформації боржник отримує доходи у УПФУ Іллічівського району м.Маріуполя, у власності нерухоме майно відсутнє. Станом на 17.07.2017 року боржником рішення суду не виконано, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не здійснено. На підставі чого, державний виконавець Кальміуського ВДВС просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу.

У судове засідання державний виконавець не зявилася з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Кальміуському відділі ДВС знаходиться провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 263/5149/14-ц від 05.07.2015 року Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, 17.02.2012 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 червня 2014 року, до повноліття дитини.

01.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 48874540 про відкриття виконавчого провадження.

Згідно копії постанови № 48874540/100/12 від 13.04.2016 року боржник отримує доходи у УПФУ Іллічівського району м.Маріуполя, у власності нерухоме майно відсутнє.

Відповідно до копії довідки серії АВ № 0717632 від 18.05.2017 року, ОСОБА_2 з 01.04.2017 року має другу групу інвалідності загального захворювання.

Згідно копії трудової книжки серії АВ № 114491 від 24.07.2000 року ОСОБА_2 не працює з 17.08.2007 року.

З запиту державного виконавця від 02.03.2016 року встановлено, що боржник від сплати аліментів не відмовляється, про їх стягнення дізнався в жовтні 2015 року, щомісячно сплачував аліменти в розмірі 500 гривень, на теперішній час має хронічне захворювання, яке заважає йому працевлаштуватись.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

За змістом ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону України передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, наведених в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Як вбачається зі матеріалів справи, боржник знає про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, проте їх несплата зумовлена об'єктивними причинами, а саме відсутністю роботи та наявністю хвороби і групи інвалідності, що не може свідчити про навмисне ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Крім того, згідно з розділом ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

У поданні зокрема, мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

У разі відсутності цих даних державний виконавець отримує їх у суді, який ухвалив рішення щодо такого боржника, або у відповідних органах, які здійснюють реєстрацію місця проживання громадян України та іноземців.

Однак, всупереч вищезазначеним вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, не зазначено найменування органів, які мали б здійснити заходи щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу.

Керуючись ст. ст. 197, 377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В поданні державного виконавця Кальміуського ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5