Номер провадження: 22-ц/785/5750/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу судді Суворовського районного суду м.Одеси від 31.05.2017 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Четверта Одеська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин,

встановила :

29.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, у якої просив встановити факт родинних відносин між прадідом ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 31.05.2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Зазначену ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 В скарзі з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права ставиться питання про скасування ухвали і направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що з заяви вбачається про наявність будь якого спору, оскільки у заяві зазначаються лише докази наявних родинних звязків, відсутній конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обовязків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Крім того зазначив, що встановити факт родинних відносин між ОСОБА_6 (прадід ОСОБА_2І.) та ОСОБА_5 (його бабуся) неможливо інакше ніж за допомогою судового рішення, оскільки в архівних установах відсутні відповідні данні, інших способів встановити факт родинних відносин законодавцем не передбачено. Також ОСОБА_3 звертає увагу на те, що ухвала не містить мотивів, з яких суд дійшов висновків щодо наявності спору про право.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суддя районного суду виходив з того, що з заяви ОСОБА_2 вбачається спір про право, повязаний із правом власності в порядку спадкування на домоволодіння.

Колегія суддів вважає даний висновок передчасним з наступних підстав.

Як зазначається в п. 7 пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року, відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину...

Такий порядок здійснюється відповідно до ст. 234 ЦПК України у вигляді окремого провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Таким чином, у цьому визначенні йдеться про можливість підтвердження у порядку окремого провадження прав, щодо яких відсутній факт їх оспорення, а не прав, щодо яких відсутній спір.

Колегія суддів вважає, що з заяви не вбачається про наявність будь якого спору та зазначаються лише докази наявних родинних звязків.

Законодавець не дав визначення самого поняття «спір про право», відносно якого в юридичній науці існують різні тлумачення. У цивільному процесі законодавець та судова практика розуміють під спором про право в окремому провадженні конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обовязків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У спору про право важливим є встановлення чіткого моменту його виникнення. Колегія суддів звертає увагу на те, що будь-який спір про право завжди розглядається в певній процесуальній формі, в якій протікає процесуальна діяльність органу, що вирішує спір про право. Поки спір про право не почав розглядатись компетентним органом у певній процесуальній формі, він з точки зору права не існує.?

Відмовити у відкритті окремого провадження або залишити відповідну заяву без розгляду згідно з ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256 ЦПК суд може у тому випадку, якщо на момент ухвалення відповідного судового рішення дійде висновку про існування спору про право. А це можливо якщо відкрите позовне або адміністративного провадження, яке повязаного з вирішенням спору про право у цих же правовідносинах із тими ж самими сторонами у справи, або у суді є заява заінтересованої сторони щодо суті заяви окремого провадження.

В окремому провадженні суд не позбавлений можливості залучити до участі у справі в якості заінтересованих осіб, а також встановити їх позицію щодо можливості встановлення певного факту, усіх осіб, на права чи обовязки яких, за висновком суду, може вплинути встановлення певного юридичного факту. Таким чином, в окремому провадженні висновок про існування спору про право повинен ґрунтуватись на інформації про реальну, а не потенційну, спірність певного права. З огляду на це в окремому провадженнях існування спору про право повинно ставитись в залежність виключно від волевиявлення осіб, права яких можуть зазнати впливу внаслідок прийняття рішення судом, та це повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Крім того, згідно п.3 ч.1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

У порушенні зазначеної норми, суддя в оскаржуваної ухвалі не зазначив мотивів, із яких він дійшов висновку, з чого саме з заяви вбачається наявний спір про право, не зазначив якими доказами це обґрунтовано, тобто суд порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Суддя районного суду не звернув уваги на ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, та передчасно дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Таким чином судова колегія вважає, що питання про відмову у відкритті провадження вирішено судом передчасно, в супереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановленого для його вирішення й це є підставою для скасування постановленої у справі ухвали за вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Суворовського районного суду м.Одеси від 31.05.2017 року скасувати на направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_7