Справа № 720/1495/17
Провадження № 2/720/820/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Факащук А.П.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та на утримання матері до досягнення дитиною трьох років,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину та на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини ОСОБА_5, яка перебуває на її утриманні. На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на дитину в розмірі 1200 гривень та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1200 гривень.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідач позов визнав частково та пояснив, що може сплатити аліменти на дитину в розмірі 400 гривень щомісяця. Вимоги щодо сплати аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років не визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 4234 від 19 вересня 2017 року.

Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні, сторони проживають окремо.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача.

Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобовязаний приймати участь в утриманні своєї дитини на рівні із матірю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини.

Визначаючи суму аліментів та враховуючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням розміру доходу сторін, та виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обовязку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання дитини щомісяця в розмірі 750 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частин 1-2 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

За вказаних обставин, позивачка, яка розірвала шлюб з відповідачем, має право на її утримання від останнього до досягнення дитиною трьох років, оскільки дитина проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні.

Доводи відповідача про те, що він не визнає позовні вимоги в частині утримання позивачки з тих підстав, що остання матеріально забезпечена, повнолітня та працездатна, суд визнає безпідставними, оскільки таке утримання передбачено Законом.

Визнаючи суму аліментів на утримання позивачки, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, фактично не має на утриманні інших осіб, а тому має можливість надати таку матеріальну допомогу.

Виходячи з принципів співмірності та розумності, із урахуванням незадовільного стану здоровя відповідача, суд вважає за доцільне присудити йому аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в сумі 500 гривень щомісяця.

Слід зазначити, що частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В той же час, позивачка не довела належними та допустимими доказами те, що дитина та вона потребує, а відповідач має можливість сплати їм аліменти саме в розмірі, визначеному у позові, тобто по 1200 гривень на кожного.

За вказаних обставин, в частині задоволення вимог про стягнення аліментів з відповідача в розмірі, який перевищує обґрунтовані судовим рішенням суми, слід відмовити за безпідставністю.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 03 жовтня 2017 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 750 (сімсот пятдесят) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2017 року до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її власне утримання до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 500 (пятсот) гривень, починаючи з 03 жовтня 2017 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень зарахувавши їх на рахунок № 0001, МФО 820019, код кваліфікації доходів бюджету 22030106, , отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: