Справа № 350/1008/17
Провадження № 22-ц/779/1605/2017
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Бойчук
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Максюти І.О., Горейко М.Д.,

секретарів Возняк В.Д., Шемрай Н.Б.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 08 вересня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 27 лютого 2017 року він разом зі своїм батьком приїхали до Небилівської сільської ради на прийом до сільського голови ОСОБА_2 з метою отримати акт земельної комісії.

ОСОБА_2 став кричати на позивача, запитувати, хто він такий, при цьому став обзивати його "сепаратистом", "обкуреним" і "обколеним", тобто подав його особу як наркомана в присутності сторонніх осіб.

Позивач зазначив, що обізвавши його, відповідач відкрито поширив щодо нього неправдиві відомості, які не відповідають дійсності та принижують його честь і гідність як особи, так і громадянина, оскільки через деякий час коли він разом із батьком приїхали в с. Небилів Рожнятівського району до своїх родичів, які запитали батька, чи дійсно він є наркоманом, оскільки в селі говорять що така інформація поширилася із кабінету сільського голови.

Проте, він ніколи не вживав і не вживає алкогольних напоїв, наркотичних засобів, не палить та не перебував і перебуває на обліку в лікаря-нарколога.

Просив суд ухвалити рішення, яким захистити його честь та гідність. Визнати недостовірною поширену ОСОБА_2 інформацію, що порочить його честь та гідність, зобовязавши відповідача вибачитись перед ним в присутності його батька, його дружини, а також в присутності матері та дружини відповідача та стягнути в його користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та всі судові витрати по справі.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 08 вересня 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим, в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

У скарзі зазначає, що його позовні вимоги підтвердженні показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, письмовим доказом матеріалами перевірки ВП Калуського ВП ГУ НПУ в області за його заявою на неправомірні дії ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 По результатах перевірки складено висновок і рекомендовано звернутися до суду з даним позовом, проте суд зазначені письмові докази не прийняв до уваги і не надав їм правової оцінки при прийнятті судового рішення.

Судом також не надано правової оцінки того, що вчиняючи неправомірні дії щодо апелянта, відповідач ОСОБА_2 перебуваючи в службовому кабінеті голови с.Небилів Рожнятівського району, діяв як приватна особа, чи як посадова особа органу місцевого самоврядування, і відповідно суд мав залучити до участі в справі в порядку ст. 36 ЦПК України відповідну юридичну особу Небилівську сільську раду.

Отже, відповідач ОСОБА_2 поширив недостовірну інформацію щодо апелянта в присутності кількох осіб, інформація була поширена по відношенню до нього, інформація є недостовірною, тобто не відповідає дійсності та порушує його особисті немайнові права.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі, зобовязати ОСОБА_2Я вибачитись перед ОСОБА_1 в присутності його батька, його дружини, а також його матері , стягнути з відповідача 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та всі понесені судові витрати по справі, в т.ч. судовий збір та витрати на правову допомогу.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, заперечення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що висловлювання відповідача не містять в собі брутальних, принизливих чи непристойних виразів, а оцінюючи такі фрагменти спірного висловлювання відповідача як: «Сам попий водички, ще сє напив, наколовесє, напивсє", а також "Прийшов сюда сепаратист", суд не визнає їх фактичним твердженням відповідача про те, що позивач є наркоманом чи сепаратистом. Також судом зазначено, що висловлюючи такі фрази, відповідач безпосередньо не адресував їх в сторону позивача.

На думку колегії суддів, до такого висновку суд прийшов передчасно, без належного дослідження зібраних доказів та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої інформації. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для отримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно вимог ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) про члена її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно розяснень, що містяться у п.п. 9,15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної і юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, відповідачами у справі про захист гідності, честі та ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації: поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи.

Таким чином, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин:а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи. тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 27 лютого 2017 року в приміщенні сільської ради с. Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області обізвав позивача "сепаратистом", "обкуреним" і "обколеним", тобто відкрито поширив про нього неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, чим принизив його честь та гідність.

Стверджує, що відеозапис його розмови з відповідачем, який міститься на СД-диску та наданий суду, є достатнім доказом вини відповідача в поширенні щодо нього недостовірної інформації, яка принижує його честь та гідність.

З відеозапису розмови позивача з відповідачем, який міститься на СД-диску, що відбулася в приміщенні службового кабінету сільського голови с.Небилів ОСОБА_2 вбачається, що під час галасливої суперечки, на слова позивача:" Водички попий", відповідач на місцевому діалекті відповів: "Сам попий водички". "Ще сє напив, наколовесє, напивсє". В процесі подальшої сварки на слова позивача: "Хто тебе вибирав і для чого, щоб ти на мене кричав?" відповідач відповів: "Мене люди вибирали". "Прийшов сюда сепаратист".

Позивач зазначав, що вищевказані висловлювання відповідача є поширенням інформації, яка є недостовірною, порушує його особисті немайнові права - честь та гідність, а тому підлягає спростуванню з відшкодуванням моральної шкоди.

При вирішенні питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з'ясувати, чи вона є фактичним твердженням.

На думку колегії суддів, висловлювання відповідача на адресу ОСОБА_1, а саме слова «напився», «накурився» та «сепаратист», є недостовірною інформацією і такою, що принижує його честь та гідність з таких підстав.

Відповідач не навів у суді доказів, які б були підставою для висловлювань, що саме у цей день та час ОСОБА_1, перебуваючи у приміщенні Небилівської сільської ради, напився чи накурився. При цьому позивач прийняв ці слова як такі, що за змістом означають, що він є пяним або таким, що вживає наркотичні засоби. Також вислів «сепаратист» є таким, що не відповідає дійсності та особі позивача.

У Словнику української мови: ( в 11 томах. Том 9, 1978. Стор.126) сепаратизм визначено як прагнення до відокремлення, відособлення, а сепаратист як прихильник сепаратизму.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту розмови між сторонами у приміщенні Небилівської сільської ради слідує, що позивач провокував конфліктну ситуацію, яка виразилася в послідуючому у некоректних висловлюваннях один одному.

Підтримуючи свої позовні вимоги в суді, позивач просив зобовязати ОСОБА_2 вибачитися перед ним у присутності його батька та дружини, а також у присутності дружини та матері відповідача, які були присутні при поширенні недостовірної інформації.

На думку колегії суддів, такий спосіб захисту порушеного особистого немайнового права, обраний позивачем, є неналежним і суперечить вимогам ст. 16 ЦК України та правовим нормам, що регулюють спірні правовідносини. Зокрема, не передбачено законодавцем спростування поширеної недостовірної інформації шляхом зобовязання відповідача публічно вибачитися.

З огляду на вищенаведене у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

Також позивач у суді просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, мотивуючи її тим, що в результаті поширення щодо нього відповідачем недостовірної інформації, він терпів моральні страждання. Такий розмір морального відшкодування буде достатній йому для відновлення попереднього фізичного і духовного стану.

Однак, позивач в суді першої та апеляційної інстанції не навів доказів, які б стверджували, що поширена інформація або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам заявника, або перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Доводи апеляційної скарги про заподіяння моральної шкоди також не є доведеними, а тільки містять загальні фрази щодо необхідності задоволення позову у цій частині.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що недостовірні відомості, висловлені на адресу позивача були поширені відповідачем тільки в приміщенні сільської ради в присутності родичів сторін і відсутні дані про їх поширення іншим особам. Тому доводи апелянта щодо ширшого кола осіб, яким були поширені недостовірні відомості, не знайшли підтвердження в суді.

Також відсутні докази, які стверджують заподіяння моральної шкоди позивачу та дані про перенесені ним страждання, погіршення фізичного і душевного стану, що дає підстави для відмови у задоволенні даної позовної вимоги.

Оцінюючи в сукупності доводи та заперечення сторін, колегія суддів вважає, що постановлене судом першої інстанції судове рішення не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача і понесені ним судові витрати.

Дані про понесені позивачем витрати на правову допомогу у матеріалах справи відсутні, тому у їх стягненні також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 08 вересня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_2 у приміщенні Небилівської сільської ради Рожнітівського району щодо ОСОБА_1, а саме слова «напився», «наколовся» та «сепаратист».

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2) 1344 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6