Справа № 180/1131/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем Ганоченко Л.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Марганецькиі міський відділ реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту визнання батьківства та внесення змін до актового запису,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року заявник звернулася до Марганецького міського суду із заявою, в якій просить встановити факт визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Свої вимоги мотивує тим, що вона близько семи років перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 та вони разом мешкали у квартирі АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. 18 вересня 2014 року у них народився син ОСОБА_5, якого вона зареєструвала на своє прізвище, а відомості про народження щодо батька дитини було вказано з її слів. У 2015 році ОСОБА_4 захворів та 27 жовтня 2015 році йому було встановлено 1 групу інвалідності, він потребував стороннього догляду. 27 січня 2016 року її було призначено піклувальником над ОСОБА_4, а 15 березня 2016 року він помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. 11 жовтня 2016 року вона в інтересах своєї дитини звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на імя неповнолітнього ОСОБА_5, однак їй було відмовлено, оскільки нею не надано документів на підтвердження його родинних відносин з померлим. Просить суд встановити факт визнання померлим ОСОБА_4 свого батьківства відносно його сина ОСОБА_5 та внести відповідні зміни в актовий запис про народження ОСОБА_5

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заявник в ході судового розгляду пояснила, що вона познайомилася з ОСОБА_4 в 2007 році і майже з того часу вони почали проживати разом, як чоловік і дружина. До кінця 2013 року проживали в Луганській області, а на початку 2014 року переїхали на постійне місце проживання до м.Марганець, де у ОСОБА_4 була своя квартира за адресою вул.Київська, 163/50. Ії цивільний чоловік був зареєстрований в квартирі з 2010 року, а вона зареєструвалася в квартирі лише після народження дитини, оскільки по приїзді в м.Марганець втратила паспорт. Хоча шлюб між нею та ОСОБА_4 і не було зареєстровано, вони жили однією сімєю, народили і разом виховували дитину. ОСОБА_4 є батьком її сина ОСОБА_7, і даний факт можуть підтвердити свідки.

Представник Марганецького відділу РАЦС в судовому засіданні залишила вирішення заяви на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст.130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці пункту 13 вищевказаної Постанови вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Пунктами 7-9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт їхнього батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно за ст.135 СК.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис реєстрації № 332 від 25 вересня 2014 року, батьком дитини записаний ОСОБА_8, громадянин України (а.с.3).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 16 грудня 2014 року відомості про батька ОСОБА_5 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК, тобто запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень здійснено за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записані за її вказівкою (а.с.53).

В ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сімєю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, яке не припинилось, як до зачаття ОСОБА_5, так і після його народження, спільно виховували та спільно утримували дитину. Вказані обставини підтверджуються такими доказами:

записами в домовій книзі для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, які свідчать про те, що ОСОБА_4 був зареєстрований в квартирі з 09 вересня 2010 року, ОСОБА_1 зареєстрована з 18 грудня 2014 року, і остання зареєстрована в квартирі до теперішнього часу (а.с.4-5);

записами в медичній карті ОСОБА_1, результатами УЗІ, згідно яких ОСОБА_1 проходила медичні обстеження у березні-квітні 2014 року, і зазначала місце свого проживання м.Марганець, вул.Київська, 163/50 (а.с.50, 51);

заявою ОСОБА_1 від 28 травня 2014 року та обліковою карткою клієнта № 25, згідно якої заявниця була поставлена на облік в Марганецькому територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) з 28 травня 2014 року. Остання адреса реєстрації місця проживання Луганська область, Старобільський район, с.Новодонбаське, останнє місце фактичного проживання зазначено м.Марганець, вул.Київська, 163/50 (а.с.54, 55)

довідкою голови ОСББ «Київська 163» ОСОБА_9 від 27 червня 2017 року про те, що померлий ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав станом на 15 березня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 разом із жінкою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_5 (а.с.9);

рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року № 35, яким ОСОБА_1 призначили піклувальником над ОСОБА_4, який за станом здоровя не може самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обовязки, та потребує постійного догляду (а.с.6);

фотографіями, на яких відображені заявниця з сином ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.34, 57).

Крім того, свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 почали зустрічатися з 2007 року, до 2013 року проживали в Луганській області, а потім переїхали до м.Марганець. Проживали постійно однією сімєю як чоловік та дружина в квартирі АДРЕСА_3 до дня смерті ОСОБА_4, народили дитину, виховували її. Ніяких сумнівів щодо того, чия ОСОБА_5 дитина не виникало і не висловлювалося.

Таким чином, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на момент зачаття ОСОБА_5, і до часу смерті ОСОБА_4, дійсно проживали разом, без реєстрації шлюбу, за однією адресою, вели спільне господарство. У звязку з чим, суд вважає доведеним і факт того, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.128, 130, 135 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що померлий 15 березня 2016 року ОСОБА_4 (актовий запис про смерть № 187 від 17 березня 2016 року) є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Забовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, № 332, складеного 25 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме:

у відомостях про дитину в графі «батько» записати «Іваніщ Віталій Володимирович».

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_14

Вступну та резолютивну частину рішення суду проголошено в судовому засіданні 20 листопада 2017 року. Повний текст рішення виготовлено 24 листопада 2017 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна