Справа № 127/2611/16-ц Провадження № 22-ц/772/1015/2017Головуючий в суді першої інстанції Гриневич В. С.
Категорія 39Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: судді Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Іващука В.А.

за участю секретаря судових засідань Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційними скаргами представника позивачів ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 про визначення частки померлої ОСОБА_10 у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на частину житлового будинку та частину земельної ділянки, а також витребування частини житлового будинку та частини земельної ділянки з незаконного володіння,-

встановила:

В лютому 2016 року позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 звернулися в міський суд з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 про визначення частки померлої ОСОБА_10 у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на частину житлового будинку та частину земельної ділянки, а також витребування частини житлового будинку та частини земельної ділянки з незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що перебуваючи у шлюбі їх батьки придбали цілий житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0939 га, що розташована за тією ж адресою, які відповідно до договорів купівлі-продажу від 21.07.1999 року укладені на ім'я батька - відповідача ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачів ОСОБА_10 померла.

Протягом 2006 - 2010 років (тобто за життя ОСОБА_10.) на підставі відповідних дозволів, отриманих у грудні 2005 року, в результаті спільної праці та за спільні кошти подружжям були здійснені роботи по спорудженню одноповерхових прибудов до житлового будинку, одноповерхових прибудов до сараїв та туалету згідно з розробленим та затвердженим проектом. Однак, за життя ОСОБА_10 зазначені прибудови у встановленому законом порядку зареєстровані не були.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина за законом, до складу якої на думку позивачів увійшли:

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0939 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1;

- 1/2 частки житлового будинку з прибудовою, цегляного, житловою площею 58,9 кв. м., зазначений на плані літ. "А", 1967 року забудови, огорожа "№1-2", криниця "Г", хлів "Б", хлів "б", хлів "б2", вбиральня "В";

- 1/2 сукупності будівельних матеріалів, конструктивних елементів, використаних для зведення прибудов, та майнових прав забудовників на оформлення споруджених прибудов у встановленому законом порядку.

Позивачі, які відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги, прийняли спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та продовжували постійно проживати у будинку АДРЕСА_1 після смерті матері та користуватися земельною ділянкою, на якій знаходиться цей будинок. На даний час залишаються зареєстрованими за вказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_10 батько позивачів - відповідач ОСОБА_8, не повідомивши останніх зареєстрував раніше здійснені разом з спадкодавцем прибудови на своє ім'я та подав документи для державної реєстрації будинку з урахуванням прибудов.

07.10.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Вінницького міського управління юстиції Стаховою Т.В. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (з урахуванням здійснених прибудов), розташований по АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_8

16.01.2014 року відповідач ОСОБА_8, без відома позивачів, подарував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_9

На думку позивачів, кожен з чотирьох спадкоємців за законом, що звернулися до нотаріуса, набули право на 1/8 спадкового майна, що було до смерті спадкодавця спільною сумісною власністю подружжя, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог просили:

- визначити, що частка померлої ОСОБА_10 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0939 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1; на житловий будинок з прибудовою, цегляний, житловою площею 58,9 кв. м., зазначений на плані літ. "А", 1967 року забудови, огорожу "№1-2", криницю "Г", хлів "Б", хлів "б", хлів "б2", вбиральню "В", що знаходиться в АДРЕСА_1 та на сукупність будівельних матеріалів, конструктивних елементів, використаних для зведення прибудов (згідно переліку), майнових прав забудовників на оформлення споруджених прибудов у встановленому порядку, становила - 1/2;

- визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 право власності за кожним:

1) на 1/8 частки земельної ділянки площею 0,0939 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1;

2) на 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, житловою площею 58,9 кв. м., загальною площею 114,00 кв. м., означений на плані літерою "А"; погреби "п/а1", "пб/2"; літні кухні "Б", "б", "Г"; сараї "б2", "Д", убиральню "Ж"; огорожу №1-№2; криницю №3.

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по:

1) 1/8 частки земельної ділянки площею 0,0939 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1;

2) 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, житловою площею 58,9 кв. м., загальною площею 114,00 кв. м.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визначено, що частка ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0939 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 - становила 1/2.

Визначено також, що частка ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з прибудовою, цегляний, житловою площею 58,9 кв. м., зазначений на плані літ. "А", 1967 року забудови, огорожу "№1-2", криницю "Г", хлів "Б", хлів "б", хлів "62", вбиральню "В", що знаходиться в АДРЕСА_1, наявні станом на момент їх придбання згідно договору купівлі-продажу будинку від 21.07.1999р. - становила 1/2.

В задоволенні решти вимог - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду позивачі, через свого представника ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, на незаконність рішення суду першої інстанції, просять скасувати рішення і ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач у справі ОСОБА_4 також подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5, представник позивачів ОСОБА_3 вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених в апеляційній скарзі, і просили задовольнити. В задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_8 вимоги апеляційної скарги позивачів визнав і просив її задовольнити. Проти вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 та інші особи, які беруть участь у справі, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце її розгляду, до суду не з'явилися, що відповідно до частини 2 статті 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом встановлено, що 19 грудня 1975 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 уклали шлюб, внаслідок чого дружина набула прізвище ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 19.12.1975 року, виданого Вінницьким міським відділом ЗАГС (т. 1, а.с. 18).

21 липня 1999 року ОСОБА_8 та ОСОБА_14 уклали договір купівлі продажу будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М. (т. 1, а.с. 20)

Відповідно до пункту 1 вказаного договору продавець (ОСОБА_14.) продала, а покупець (ОСОБА_8.) купив цілий житловий будинок з господарськими будівлями під номером АДРЕСА_1. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок з прибудовою, цегляний, житловою площею 58,9 кв. м., зазначений на плані літ. "А", 1967 року забудови, огорожу "№1-2", криницю "Г", хлів "Б", хлів "б", хлів "б2", вбиральню "В".

Цього ж дня, 21 липня 1999 року ОСОБА_8 та ОСОБА_14 уклали договір купівлі продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М. (т. 1, а.с. 21).

Відповідно до пункту 1 договору купівлі-продажу земельної ділянки продавець (ОСОБА_14.) продала, а покупець (ОСОБА_8.) купив земельну ділянку площею - 936 кв. м., розміщену на землях, що знаходяться в віданні Вінницької міської ради народних депутатів по АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку.

26 травня 2005 року Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів ОСОБА_8 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, відповідно до якого останній на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.1999 року №816 є власником земельної ділянки площею 0,0939 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. (т. 1, а.с. 22)

В подальшому, Управлінням містобудування і архітектури Вінницької міської ради надано дозвіл ОСОБА_8, який затверджено наказом №89 від 23.12.2005 року, на будівництво одноповерхових прибудов до житлового будинку розмірами 2,2*3,4 м, 10,18*3,5 м, одноповерхових прибудов до сараїв розмірами 2,0*4,0*13,8*3,8 (для переобладнання в літню кухню та сарай в блоці) туалету згідно з розробленим проектом. (т. 1, а.с. 23)

26 грудня 2005 року міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю надано дозвіл ОСОБА_8 НОМЕР_6 на виконання робіт з спорудження одноповерхових прибудов до житлового будинку, до сараїв (для переобладнання в літню кухню та сарай в блоці) туалету згідно з розробленим проектом. (т. 1, а.с. 24).

Судом також встановлено, що протягом 2006 - 2010 років (тобто за життя ОСОБА_10.) на підставі відповідних дозволів, в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти подружжям були здійснені роботи по спорудженню одноповерхових прибудов до житлового будинку, одноповерхових прибудов до сараїв та туалету згідно з розробленим та затвердженим проектом. Однак за життя ОСОБА_10 зазначені прибудови у встановленому законом порядку зареєстровані не були.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 09.08.2011 року, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (т. 1, а.с. 19), на день смерті якої здійснені прибудови до будинки в експлуатацію введені не були.

В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 12.09.2013 року №2004 "Про оформлення права приватної власності на об'єкти нерухомого майна" вирішено оформити право приватної власності ОСОБА_8 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому в АДРЕСА_1 - в зв'язку з прийняттям до експлуатації на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області від 18.07.2013 року №ВН24. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 26.05.2005 року Домоволодіння в цілому складається з: житловий будинок літера "А" загальною площею 114,0 кв., в тому числі житлова - 58,6 кв. м.; погреби "п/а1", "п/б2"; літні кухні "Б", "б", "Г"; сараї "б2", "Д", убиральня літ. "Ж"; огорожа №1-№2; криниця №3. (т. 2, а.с. 17)

07 жовтня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Вінницького міського управління юстиції Стаховою Т.В. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (з урахуванням здійснених прибудов), розташований по АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_8 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

22 жовтня 2013 року реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області оформлене та видано ОСОБА_8 свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно НОМЕР_5. (т. 1, а.с. 146).

В подальшому, 16 січня 2014 року між відповідачами ОСОБА_8, ОСОБА_4, та ОСОБА_9 укладено договір дарування житлового будинку відповідно до пункту 1 якого дарувальник ОСОБА_8 передав безоплатно у власність (подарував), а обдаровувані - ОСОБА_4 прийняв у дар 97/100 часток та ОСОБА_9 прийняла у дар 3/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1. (т. 1, а.с. 41, 145).

Того ж дня між відповідачами ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до пунктів 1 та 2 якого дарувальник ОСОБА_8 передав безоплатно у власність (подарував), а обдаровувані - ОСОБА_4 прийняв у дар 97/100 часток та ОСОБА_9 прийняла у дар 3/100 частки земельної ділянки площею 0,0939 га. кадастровий номер НОМЕР_1. Земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (т. 1, а.с. 42, 149).

11 січня 2016 року ОСОБА_7, ОСОБА_6,, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 звернулися до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна, що залишилось на день смерті ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 160-163)

28 січня 2016 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. винесено постанови про відмову ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявниками не надано правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1. (т. 1, а.с. 44-48)

Аналогічні постанови були винесені нотаріусом 02.02.2016 року щодо земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (т. 1, а.с. 49-53)

Задовольняючи позов в частині визначення частки померлої ОСОБА_10 суд виходив з того, що житловий будинок АДРЕСА_1, з прибудовою, житловою площею 58,9 кв. м., зазначений на плані літ. "А", 1967 року забудови, огорожа "№1-2", криниця "Г", хлів "Б", хлів "б", хлів "б2", вбиральня "В", а також земельна ділянка площею - 939 кв. м., розміщена на землях, що знаходяться в віданні Вінницької міської ради народних депутатів по АДРЕСА_1, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, належали ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності.

Такий висновок судом першої інстанції зроблений на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи та із вірним застосуванням норм матеріального права, які полягають в наступному.

Відповідно до статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Частинами 1, 2 статті 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомлення спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із статтею 368 ЦК України спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту статті 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила ?".

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 про те, що в зв'язку з видачею свідоцтва про право власності на житловий будинок ОСОБА_8 одноособово взагалі перестало існувати як таке право спільної сумісної власності на нь ого.

Відмовляючи в іншій частині позову про визнання права власності на спадкове майно і його витребування з чужого незаконного володіння суд першої інстанції вірно виходив із того, що після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 були прийняті рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 12.09.2013 року №2004 "Про оформлення права приватної власності на об'єкти нерухомого майна" й ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_5 від 22 жовтня 2013 року, відповідно до яких одноосібним власником оспорюваного майна був ОСОБА_8, а також укладено договори дарування житлового будинку та земельної ділянки від 16 січня 2014 року, які в судовому порядку недійсними не визнавалися та не скасовувалися, а відповідні вимоги в межах даної справи позивачами не заявлялися.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано відкинув посилання позивачів на правові позиції, що висловлені Верховним судом України в постановах від 07.11.2012 року у справі №6-107цс12, від 23.01.2013 року у справі №6-164цс12, від 13.05.2015 року у справі 6-67цс15 щодо способу захисту порушеного права, так як обставини справ, в яких висловлено відповідні правові позиції істотно відрізняються від обставин даної цивільної справи саме в частині визнання недійсним первинного правовстановлюючого документа чи правочину, на підставі якого майно протиправно вибуло з володіння власника поза його волею.

Колегія суддів також відкидає посилання апелянта на те, що земельна ділянка як об'єкт спільної сумісної власності подружжя не перестала існувати і вона в будь-якому мала бути розподілена між спадкодавцями.

Так, земельна ділянка так само як і будинок, була відчужена на підставі договору дарування, що не визнаний недійсним в установленому законом порядку й відповідно до статей 203, 204 ЦК України є чинним.

Крім того, статтею 120 ЗК України, статтею 377 ЦК України закріплено загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Оскільки відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого ОСОБА_8, цільовим призначенням земельної ділянки площею 0,0939 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, було саме будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за цією ж адресою, і для цих же потреб вона відчужена ОСОБА_4 за договором дарування, окреме вирішення питання власності на земельну ділянку суперечитиме вищевказаному принципу.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

Керуючись ст. 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги представника позивачів ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.

Судді: /підпис/ Іващук В.А.

/підпис/ Войтко Ю.Б.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Стадник І.М.