АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2599/17 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1990/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 59 (ІІ) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Кислиця І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про порушення умов договору, визнання незаконним нарахування заборгованості та скасування акта про порушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2017 рокузадоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про порушення умов договору, визнання незаконним нарахування заборгованості та скасування акта про порушення.

Заборонено будь-яким посадовим особам Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» вчиняти будь-які дії спрямовані на примусове припинення газопостачання за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Центральна, будинок №11.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Криворіжгаз» ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом при постановлені ухвали не обґрунтовано в достатній мірі необхідність застосування заходів забезпечення позову, а позивачем не надано будь яких доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ч. 2 ст. 151 у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ «Криворіжгаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про порушення умов договору, визнання незаконним нарахування заборгованості та скасування акта про порушення, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, з огляду на наступне.

За змістом ч.1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, які беруть участь у справі.

Вимоги до змісту такої заяви визначено ч.2 ст. 151 ЦПК України, в якій вказано, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.8 ст. 153 ЦПК України).

У разі ж відповідності заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України суд, у провадженні якого перебуває справа, здійснює розгляд цієї заяви в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Однак, суд не врахував того, що у заяві про забезпечення позову не зазначені відомості, які, на думку заявника, підтверджують те, що при невжитті зазначеного виду забезпечення позову існує реальна загроза чи утруднення майбутнього виконання рішення суду, а питання обґрунтованості таких тверджень та наданих заявником доказів підлягають вирішенню судом при розгляді заяви про забезпечення позову по суті.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. При цьому суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст. 153 ЦПК України, не витребував у заявника додаткові матеріали та інші докази.

Таким чином, при задоволенні заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не перевірено необхідності забезпечення позову в межах заявлених позивачем позовних вимог та не встановлено факту того, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, що свідчить про порушення судом порядку його вирішення, а тому ухвала від 19 червня 2017 року, як постановлена в порушення зазначених норм процесуального права, підлягає скасуванню на підставі п.3 ст.312 ЦПК України, з передачею питання щодо заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена без дотримання норм процесуального права щодо встановлення обставин, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, у звязку з чим вона підлягає скасуванню, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду, відповідно до вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312 ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2017 рокускасувати.

Матеріали за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про порушення умов договору, визнання незаконним нарахування заборгованості та скасування акта про порушення повернути до суду першої інстанції для розгляду згідно вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: