Справа № 212/2232/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого-судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Жіоеле про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 Жіоеле.

19 травня 2017 року у судовому засіданні була постановлена ухвала про залишення позову ОСОБА_1 без руху, оскільки по даній справі відкрито провадження з порушенням вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України, а саме з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі розірвали шлюб 23.01.2014 року за рішенням окружного суду ОСОБА_2 №0040/2014 знаходячись у ОСОБА_2 та у подальшому відповідач уклав новий шлюб.

Також, з позову вбачається, що позивачка є громадянкою України та на теперішній час зареєстрована та мешкає за адресою: 50042, м. Кривий Ріг, вул. Е.Фукса, 51/48, а відповідач є громадянином ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: L-7224 Вальферданж, 93 рю де лЕгліз.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.3 ст.2 Закону України «Про міжнародне приватне право» даний закон регулює питання підсудності судам України справ, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом.

В п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» міститься визначення, що таке іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; обєкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Таким чином, Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 предявлені до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, тому провадження у справі за участю іноземної особи підлягає здійсненню відповідно до положень Розділу X ЦПК України, та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави,

громадянином якої вона є.

Згідно ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права

припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Також, відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Як вбачається із викладеного позивачем в позовній заяві, відповідач ОСОБА_3 - громадянин іншої держави, шлюб між ними вже розірвано 23.01.2014 року за рішенням окружного суду ОСОБА_2 №0040/2014 знаходячись у ОСОБА_2.

Крім того, доказів того, що вищевказане рішення суду ОСОБА_2 не має на території України юридичної сили, позивачкою не представлено.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу було запропоновано їх виправити у строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

06 липня 2017 року вказана ухвала повернута до суду, з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, суд приходить до висновку, що у зазначений в ухвалі строк, недоліки позовної заяви позивачем не усунуті.

Відповідно до ст. 207 ч.1 п.8 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119,120 ЦПК України, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Керуючись ст. 207 ч. 1 п. 8 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Жіоеле про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О. Н. Борис