Справа № 214/3466/17
У Х В А Л А

про звільнення від сплати судового збору

11 липня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом 12.06.2017 року, в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні належним їй будинком №29-а по вул. Керченська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

10.07.2017 року на адресу суду надійшла відповідь з адресно-довідкового підрозділу про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, оскільки вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, отримує мінімальну пенсію та є інвалідом ІІІ групи.

Суд, розглянувши вимоги заяви, додані документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також звільнити від сплати судового збору за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.82 ЦПК України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.109.2014 року «Про застосування судами законодавства про сувої витрати у цивільних справах», при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані із судовими витратами у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та інших нормативно-правових актів, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду, з іншого боку.

Як визначено в п.п.60-67 рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб не завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

Із аналізу вказаних норм та прецедентної практики Європейського суду з прав людини слідує, що законодавець передбачив можливість звільнення позивача від сплати судового збору лише з підстав, повязаних з майновим становищем сторони.

Як вбачається з долучених до заяви доказів, ОСОБА_2 дійсно отримує мінімальну пенсію за віком за списком №2 (при повному пільговому стажі) в розмірі 1347 грн., що підтверджується довідкою №815/02/24 від 10.04.2017 року, при цьому інших доходів окрім мінімальної пенсії не має, тобто дійсно перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому одночасна сплата нею судового збору за предявлення даного позову немайнового характеру в розмірі 640,00 грн. є для неї непомірним тягарем.

За даних обставин, враховуючи скрутне матеріальне становище позивача та з метою забезпечення гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод від 04.11.1950 року права на доступ до суду, суд вважає за необхідне подану ОСОБА_2 заяву про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Керуючись ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за подання нею позовної заяви до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Євтушенко О.І.