печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 січня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гладун Х. А.,

при секретарі Василевській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про відшкодування витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги наступним.

18.02.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.04.2015 Відповідача ОСОБА_1, визнано винним у скоєнні даної ДТП.

На момент ДТП діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АІ/3690943) від 02.09.2014 р., укладений Позивачем з ОСОБА_3

15.05.2015 р. Позивач на підставі страхового акту виплатив потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 33575, 62 грн.

Позивач вказує, що Відповідач не повідомив його у встановленому законом порядку про факт ДТП, що є підставою для стягнення з нього шкоди в розмірі сплаченого Позивачем страхового відшкодування 33575, 62 грн. в порядку регресу.

В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, вказаною у довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області. Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з позначкою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання».

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

02.09.2014 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ 3690943.

18.02.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.04.2015 р. Відповідача визнано винним у скоєнні даної ДТП, що відповідно до ст. 61 ЦПК України є обставиною, що не підлягає доказуванню.

19.02.2015 р. потерпілий ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування.

15.05.2015 р. Позивач на підставі страхового акту № 1416-24 від 15.05.2015 р., з урахуванням розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 №344 від 05.05.2015 р., сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 33575,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5321 від 15.05.2015.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім того, Положеннями абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до вимог п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Неузгодженість нумерації підпунктів п. 33.1 ст. 33 та підпунктів п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика по ДТП, а тому, і не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову (постанова Верховного Суду України від 12.02.2014 р. у справі № 6-1цс14).

Згідно доводів позовної заяви, які в належний спосіб Відповідачем не спростовані, останній не виконав покладеного на нього підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо повідомлення Позивача про настання страхового випадку внаслідок ДТП.

Виходячи з вищенаведеного, позов в частині стягнення з Відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 33575,62 грн. підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1191 ЦК України, ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212-215, 224-228, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в порядку регресу грошові кошти в розмірі 33575,62 грн. та суму судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Х.А. Гладун