Справа №: 398/3144/16-ц
провадження №: 2/398/539/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" липня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 червня 2016 року позивач отримав від контролера водоканалу повідомлення про те, що засіб вимірювальної техніки (лічильник холодної води ЛК-1,5Х №4192678) підлягає періодичній повірці та контролер пояснила, що необхідно зняти пломбу, а далі позивач має сам знімати лічильник та здавати його на повірку. Позивач звернувся до керівника Олександрійського ВКГ ОКПП «Дніпро-Кіровоград» ОСОБА_2 з вимогою про виконання повірки лічильника, так як того вимагає Закон. Позивач отримав письмову відмову, бо водоканал відмовився роботи повірку лічильника та вказав, що це обовязок ОСОБА_1, тому позивач просить визнати незаконними дії Олександрійського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з нарахування ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 плати за послуги водопостачання за нормами споживання починаючи з 12.08.2016 року та зробити перерахунок; зобовязати Олександрійське ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» зробити повірку лічильника води типу ЛК-1,5Х, за №4192678, встановленого за адресою м. Олександрія Кіровоградської області вул. Кременчуцька, 18, як того вимагає Законодавство України; стягнути з Олександрійського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь позивача судовий збір; визнати «Договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення», розроблений ОКВП «Дніпро-Кіровоград», таким, що порушує права споживача, не відповідає діючому законодавству та суперечить «Типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року; зобовязати ОКВП «Дніпро-Кіровоград» укласти з ОСОБА_1 «Договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення», розроблений на підставі «Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року; стягнути з Олександрійського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь позивача грошові кошти у розмірі 32 287 грн. 00 коп. у відшкодування завданої моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задоволити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала повністю та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, так як Законодавство України розмежовує сплату за послуги з водопостачання та водовідведення між мешканцями багатоквартирних будинків та мешканцями будинку. Зазначила, що Постанова Кабінету Міністрів України передбачає безкоштовну повірку для мешканців багатоквартирних будинків, а для мешканців будинку такого не передбачено, тому останні мають сплачувати особисті кошти за повірку лічильника.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на праві власності належить будинок №18 по вул. Кременчуцькій у місті Олександрія Кіровоградської області. Даний будинок обладнаний лічильником холодної води типу ЛК-1,5Х, за №4192678.

29.06.2016 року ОСОБА_1 отримав повідомлення про необхідність за власний рахунок провести повірку приладів обліку води у звязку із закінченням міжповірочного інтервалу.

01.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до директора Олександрійського ВКГ ОКПП «Дніпро-Кіровоград» в якій вимагав виконати повірку лічильника та попередив, що не дозволить зняти пломбу без подальших дій, як передбачає Постанова Кабінету Міністрів України №474.

Позивач відмовився виконувати повірку лічильника за власний рахунок.

Позивачу в подальшому неодноразово направлялися листи від відповідача про повірку лічильника за рахунок споживача та попередження, що нарахування за споживання води буде здійснюватись за нормою водоспоживання на трьох зареєстрованих осіб з 01.08.2016 року.

Сторони дані обставини визнали, тому обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, відповідно ст. 61 ЦПК України.

Згідно ст. 29 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 року, оплата субєктами господарювання робіт і послуг з проведення оцінки відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів та повірки таких засобів, що перебувають в експлуатації, здійснюється в порядку та відповідно до методики визначення вартості зазначених робіт і послуг, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу, що ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 року передбачає, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. ПОРЯДОК подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №474 від 08.07.2015 року, періодичній повірці, обслуговуванню та ремонту підлягають засоби вимірювальної техніки, які введені в експлуатацію в установленому порядку; періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців; виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем; споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки.

П. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року (ред. 01.07.2016 рік) вказує, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Крім того, Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року (ред. 01.07.2016 рік), вказують на обовязок відповідача, зокрема, контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Матеріали справи не містять доказів, а відповідач не довів, що лічильник позивача надає недостовірну інформацію щодо розміру використання ним води, тому нарахування позивачу плати за послуги водопостачання за нормами споживання є незаконним.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача, що лічильник позивача розташований в приватному будинку та споживач несе витрати за утримання прибудинкової території, тому повірку лічильника необхідно здійснювати за рахунок коштів позивача, а не відповідача не є правовою підставою перекладати ці обовязки на споживача так як це суперечить Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 року.

Оскільки ОСОБА_1 сплачував комунальні послуги до 01.08.2016 року відповідно до тарифів та договору про надання житлово-комунальних послуг, його позовні вимоги щодо визнання незаконними дії ОКВП «Дніпро-Кіровоград» щодо нарахування позивачу плати за послуги водопостачання за нормами споживання починаючи з 12.08.2016 року та зробити перерахунок, а також щодо зобовязання ОКВП «Дніпро-Кіровоград» провести за власний рахунок повірку (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) водолічильника води типу ЛК-1,5Х, за №4192678, згідно Законодавства України підлягають задоволенню.

Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-60цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 32 287 грн. 00 коп.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Моральна шкода відшкодовується одноразово, незалежно від майнової шкоди та не повязана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ЦК України). Також враховується інтенсивність і тривалість психічних переживань особи, характер негативних наслідків, заподіяних злочином.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як розяснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що тривалий час ОСОБА_1 намагався відновити свої права, які передбаченні Законодавством України, тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої ОСОБА_1 моральної шкоди повинна складати 3 000 грн. 00 коп., бо саме така сума моральної шкоди є обґрунтованою і відповідає принципу розумності.

Однак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання «Договору про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення», таким, що порушує права споживача, не відповідає діючому законодавству та суперечать, а також щодо вимог зобовязати ОКВП «Дніпро-Кіровоград» укласти з ОСОБА_1 «Договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення», так як не надано належних доказів щодо неможливості укласти типовий договір між позивачем та відповідачем згідно чинного Законодавства України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 205 грн. 20 коп. на користь держави, але з урахуванням задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 151, 153, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати незаконними дії ОКВП «Дніпро-Кіровоград» щодо нарахуванню ОСОБА_1 плати за послуги водопостачання за нормами споживання починаючи з 12.08.2016 року та зробити перерахунок.

Зобовязати ОКВП «Дніпро-Кіровоград» провести за власний рахунок повірку (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) водолічильника води типу ЛК-1,5Х, за №4192678, встановленого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Кременчуцька, 18 згідно Законодавства України.

Стягнути з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 205 (одна тисяча двісті пять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА