Справа № 161/8644/17
Провадження № 2/161/2870/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

позивача - ОСОБА_2,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог

щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління юстиції, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним актового запису про народження дитини та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, який мотивував тим, що 03.08.1995 уклав шлюб з ОСОБА_3 09.01.1996 шлюб між ними було розірвано. Через місяць після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила доньку. При реєстрації дитини в актовому записі про народження та в свідоцтві про народження він записаний батьком дитини. Вважає, що такий запис вчинений з порушенням вимог закону, оскільки при народженні дитини від матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків, запис про батька дитини проводиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові - за вказівкою матері. Не зважаючи на те, що він не писав спільної заяви з матір'ю дитини, рішення суду про встановлення батьківства також було відсутнє, в актовому записі про народження дитини у відомостях про батька замість прізвища «ОСОБА_3» вказано прізвище «ОСОБА_3», а сам запис здійснено відповідно до ст.133 СК України «Запис подружжя батьками дитини». Однак, дитина не була ні зачата, ні народжена в шлюбі. Він звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення виправлень в актовий запис про народження дитини. Однак, листом від 09.02.206 йому було відмовлено у внесенні виправлень.

А тому, просить визнати рішення дії Луцького міського ВРАЦС реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про внесення даних в актовий запис про народження дитини ОСОБА_4, який здійснений 20.03.1996 за номером 523 незаконними в частині запису прізвища дитини і прізвища її батька «ОСОБА_3»; зобов'язати Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вчинити дії - внести зміни до актового запису та свідоцтва про народження ОСОБА_4, який здійснений 20.03.1996 за номером 523 шляхом заміни прізвища дитини і батька з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Вказував на те, що ОСОБА_4 не є його біологічною дитиною. Про те, що дитини записана під його прізвищем він взнав в 2015 році під час розгляду справи про стягнення аліментів. Просив позов задовольнити.

Відповідач Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності його представника. Разом з тим, направив заперечення проти позову, в яких зазначив, що державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст.52 КпШС, тобто як дитини народженої до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Особа, записана батьком дитини може оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як про батька дитини з актового запису про її народження. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач Луцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області не забезпечив явку свого представника в судове засідання.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову заперечувала. Вказувала на те, що позивач є батьком ОСОБА_4 і це завжди визнавав, поки не було звернення з позовом до суду про стягнення аліментів. До реєстрації шлюбу вони проживали тривалий час разом, він є біологічним батьком дитини. Звернення його до суду з даним позовом спричинене великою заборгованістю по аліментах.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №4 від 15.10.2015 (а.с.5) вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований 03 серпня 1995 року, номер актового запису 845. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «ОСОБА_3».

Реєстрація розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була проведена 09 січня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 (а.с.7).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №5 від 15.06.2016 (а.с.6) вбачається, що реєстрація актового запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була проведена 20 березня 1996 року, номер актового запису 523, тобто після розірвання шлюбу. Відомості про батька: ОСОБА_2. Відомості про матір: ОСОБА_3. Державна реєстрація проведена відповідно до ст.133 СК України.

Статтею 133 СК України установлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ч2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя, крім випадку, передбаченого ст.124 цього кодексу (повторного шлюбу матері дитини).

На момент реєстрації народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, діяла норми КпШС України.

Так статтею 51 КпШС України установлено, що взаємні права та обов'язки батьків і дітей грунтуються напоходженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 52, 54 КпШС України походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них.

Разом з тим, установлена ст. 122 СК України презумпція шлюбного батьківства діяла і на час реєстрації народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Так, пунктом 23 Інструкції «Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні», затвердженої Міністром юстиції України 29 грудня 1984 р. №22/5 реєстрація народження дитини, зачатої в шлюбі, але народженої після розірвання шлюбу або визнання шлюбу недійсним, якщо з дня розірвання шлюбу чи визнання його недійсним до дня народження дитини минуло не більше 10 місяців, провадиться в тому ж порядку, що й реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають у шлюбі.

Особливий порядок реєстрації дитини зачатої і народженої поза шлюбом, який був укладений після зачаття і розірваний до народження дитини, жодним законом чи підзаконним актом не передбачений.

А тому, орган реєстрації актів цивільного стану при реєстрації народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вірно застосував положення п. 23 Інструкції та діючих на той час норм закону, щодо запису батьками дитини подружжя, шлюб якого був розірваний 09.01.1996. Така реєстрація народження, в повній мірі відповідала інтересам дитини.

Разом з тим, як відповідно до чинних на час народження дитини норм КпШС України (ст.56), так і відповідно до норм СК України (ст.136), особа яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як про батька дитини з актового запису про її народження. До складу відповідачів у такому позові обов'язково включається матір дитини.

Однак, з таким позовом позивач до суду не звертався.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною позивача не надано суду доказів невідповідності дій органу реєстрації актів цивільного стану вимогам діючого на час вчинення таких дій законодавства, з вимогою про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини у встановленому законом порядку позивач не звертався, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10-11, 58-60, 208-209, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 28, 296 ЦК України, ст.ст. 51-55 КПШС України, ст.ст. 122, 136 СК України, ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд

В И р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління юстиції, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним актового запису про народження дитини та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій