РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10828/16-ц

пр. № 2/759/787/17

12 липня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Шум Л.М.

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у серпні 2016 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.12.2013 року о 19:00 з вини відповідача, цивільно - правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах», що керував автомобілем «Мерседес - Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, сталося ДТП, в результаті якого відбулося зіткнення автомобіля з парканом та будівлею, що призвело по пошкоджень будівель. Страхова компанія, відповідач виплату відшкодування не здійснили. Розмір завданої відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку складає 10 049 грн. Також позивачка, з урахуванням уточнених вимог просить стягнути з відповідача за період з 05.01.2014 року по 03.11.2016 р. 3 % річних в розмірі 853,20 грн., індекс інфляції - 7 094,64 грн., суму боргу з врахуванням облікової ставки НБУ, яка становить 10 173,72 грн., витрати на оцінку автотранспорту в сумі 1 500 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. Позивач зазначає, що вказаними діями ій заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в сумі 2 000,00 грн.

Представник позивачки в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини (а.с. 117). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки та її представника.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 89, 97, 105, 110, 115), а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останньої на підставі наявних даних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить ? частка житлового будинку НОМЕР_3 з надвірними будівлями та спорудами, земельна ділянка, площею 0,2497 га, 0, 1900 га, 0,440 га, що знаходяться в АДРЕСА_2 (а. с. 53 - 54, 56, 58 - 60).

08.12.2013 року о 19:00 гр. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Мерседес - Бенц» д.н.з. НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, не обрав безпечної швидкості руху трансопортного засобу, що призвело до занесення автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення з парканом та будівленю, що призвело до механічних пошкоджень будівлі, ворті та паркану.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а. с. 12).

Внаслідок ДТП пошкоджено шиферний паркан, споруда з газоблоку металів, ворота. Дана обставина підтверджується довідкою ВДАІ Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській обл. (а. с. 13).

Згідно звіту від 30.05.52014 року про незалежну оцінку визначення вартості матеріального збитку власнику майна по АДРЕСА_1, в результаті ДТП 08.12.2013 року (а. с. 23 - 37) матеріальний збиток становить 10 049 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Факт заподіяння позивачці шкоди відповідачем підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2013 року, розмір шкоди підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку від 30.05.2014 року, відповідно до якого матеріальний збиток становить 10 049 грн., а тому на підставі ст. 1166, 1188 ЦК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, в розмірі 10 049 грн.

Щодо вимоги про стягнення 3 % річних та індексу інфляції суд виходить з наступного.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Вказані обставин наведені в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року, висловленій під час розгляду справи 20.01.2016 роки № 6-2759цс15.

У зв'язку з чим суд вважає доведеними вимоги про стягнення 3 % річних в розмірі 853,20 грн., індекс інфляції - 7 094,64 грн

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн. суд приходить до наступних висновків.

Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім'ї чи близьких родичів або у зв'язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача.

В підтвердження завдання моральної шкоди позивач посилається на заподіяння душевних страждань, негативних змін у житті позивача, пошкодження автомобіля, витрачання часу, коштів для оформлення відповідних документів, проведення висновків, довідок для отримання відшкодування завданого збитку, порушенням звичного способу життя, у зв'язку з чим суд вважає доведеними вказані вимоги.

При цьому, позовні вимоги про стягнення витрат на оцінку автотранспорту в сумі 1 500 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не надано доказів понесення таких витрат.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення боргу з врахуванням облікової ставки НБУ, яка становить 10 173,72 грн., оскільки судом вже присуджено до стягнення за прострочення виплати відповідачем матеріального збитку, 3% річних та індекс інфляції.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково доведені, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) матеріальний збиток в розмірі 10 049 грн., 3 % річних в розмірі 853,20 грн., індекс інфляції - 7 094,64 грн., моральну шкоду - 2 000 грн. та судовий збір - 551,21 грн., а всього - 20 548 (двадцять тисяч п'ятсот сорок вісім) грн. 05 коп.

В іншій частині позову відмовити.

За письмовою заявою відповідача, поданої до суду протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: