АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6473/17 Головуючий 1 інст. Герцов О.М.
Справа № 623/2083/17-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» грудня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що відповідно до договору № б/н від 13 лютого 2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Зазначив, що станом на 31 липня 2017 року відповідач має заборгованість перед банком в розмірі 14281,03 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1032,81 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 8413,73 грн., заборгованості за пенею та комісією 3678,25 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф ( процентна складова) 656,24 грн.

Вказав, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 14281,03 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9446,54 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн., а всього 11046,64 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

При цьому посилалась на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що вся сума кредиту була нею вчасно та в повному обсязі погашена; крім того, судом не було враховано, що судові витрати мали бути стягнуті з неї пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов був задоволений частково, а не в повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі не зявилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вимог частини 2 статті 305 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу за відсутністю не зявившихся осіб. Заяв щодо відкладення судового розгляду від сторін не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, згідно якої встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями громадян, які зареєстровані та постійно проживають в зоні проведення антитерористичної операції з 14 квітня 2014 року.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на 31 липня 2017 року у неї утворилась заборгованість у сумі 14281,03 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1032,81 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 8413,73 грн., заборгованості за пенею та комісією 3678,25 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 656,24 грн.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії МН №314877, виданого 17 квітня 2002 року Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20 червня 1973 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

ОСОБА_3 Харківської області входило до переліку населених пунктів, визначених та затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, однак згідно розпорядження від 05 листопада 2014 року № 1079-р, дію розпорядження від 30 жовтня 2014 року зупинено.

Разом з тим, зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року не скасовує дію статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р місто Ізюм Харківської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Як проголошено в частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У пункті 3.4. Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція була тимчасово зупинена, Закон України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, в тому числі і його статтю 2, яка забороняє нарахування штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами, підлягає застосуванню. Крім того, райони проведення антитерористичної операції були визначені іншими нормативно-правовими актами, зокрема, наказом Служби безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення».

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи повно, надавши доказам належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь банку суми кредиту та процентів за користування кредитом та обґрунтовано відмовив в стягненні пені, комісії та штрафних санкцій.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вся сума кредиту нею вчасно та в повному обсязі погашена є безпідставними, оскільки доказів щодо цього матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано.

Проте, судова колегія не погоджується з розміром стягнутого судового збору, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи позов банку задоволено частково, тому судовий збір присуджується банку пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та складає не 1600,00 грн., як стягнув суд першої інстанції, а 1058,40 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку, тому рішення в цій частині підлягає зміні із зменшенням розміру стягнутого судового збору з 1600,00 грн. до 1058,40 грн.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2017 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та відстрочено їй сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення до ухвалення судового рішення у справі.

Проте, оскільки ОСОБА_1 є пенсіонеркою, розмір її пенсії нижчий (1373,00 грн.) ніж розмір визначеного судового збору за подачу апеляційної скарги (1760,00 грн.) судова колегія вважає за можливе звільнити її від сплати судового збору на підставі частини 4 статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 жовтня 2017 року змінити, зменшивши розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» судового збору з 1600,00 грн. до 1058, 40 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії