Провадження № 2/522/7946/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи, що, по-перше, їх сімейне життя не склалося, в звязку з чим у вересні 2016 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, після чого заходів для примирення не вживали; і, по-друге, подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їх шлюбу неможливе, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої вказав, що предявлений позивачем до нього позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2006 року у Третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 54; шлюб у сторін перший, від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки через відсутність порозуміння, різницю в поглядах на життя та різницю характерів між ними відбувалися непорозуміння, що призвело до суттєвого погіршення їх стосунків.

Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони у вересні 2016 року припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення.

Крім того, в своїх адресованих суду письмових заявах сторони вказали, що строк для примирення їм не потрібен.

Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що станом на цей час він і відповідач втратили почуття любові один до одного, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б його моральним принципам та інтересам.

З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Нєгур») ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянином України, зареєстрований 25 лютого 2006 року у Третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 54, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко