Справа № 349/1316/15-ц
Провадження № 6/349/5/17
У Х В А Л А

іменем України

20 липня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:головуючого судді Могили Р.Г.

секретаря судового засідання Матасової Н.М.

з участю:

державного виконавця Сташків О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Рогатинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань покладених рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року.

Подання обґрунтовує тим, що державним виконавцем 05 липня 2016 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 349/1316/15-ц виданого 11 січня 2016 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу на загальну суму 5 928,33 грн.

На даний час судове рішення залишається не виконаним у звязку із ухиленням боржника від виконання зобовязань. Декларація про доходи та майно боржником не подана, на виклики державного виконавця він не зявляється. За адресою, що вказана у виконавчому листі боржник більше 6 років не проживає.

В судовому засіданні головний державний виконавець Сташків О.Б. подання підтримала з підстав наведених у ньому, додатково пояснила, що в ході здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржник працює в ТзОВ «Роздпак» куди було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, однак стягнення не проводяться. Про причини невиконання постанови державного виконавця їй невідомо. Вважає, що саме обмеження боржника у праві виїзду за межі України може вплинути на виконання ним своїх зобовязань.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали, які додані до подання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання порядку, захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, якщо зокрема: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Таке звернення державного виконавця до суду повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

В матеріалах виконавчого провадження, які долучені до подання, відсутні докази про те, що боржник вчиняє навмисні дії по невиконанню зобов'язань, покладених судовим рішенням. Немає інформації про отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та необхідність подати декларацію. Вся кореспонденція надсилалася боржнику за адресою, вказаною у виконавчому листі. В той же час в поданні державний виконавець вказує, що боржник за адресою, що вказана у виконавчому листі не проживає та на підтвердження цього додає до подання довідку Підвинянської сільської ради Рогатинського району про те, що ОСОБА_1 більше 6 років не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже в матеріалах подання відсутнє документальне підтвердження факту ухилення боржником від виконання своїх зобовязань.

Сам лише факт невиконаного зобовязання не може свідчити про ухилення від його виконання, а тому суд приходить до висновку, що дане подання державного виконавця є передчасним, а тому в задоволенні його необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 293, 377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань покладених рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року , відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Г. Могила