Справа № 182/4762/17
Провадження № 2/0182/3308/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.11.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Малишко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

09 травня 2005 року померла його мати ОСОБА_2, яка при житті склала заповіт від 03 лютого 2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 51, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде їй належати на день її смерті, заповідала ОСОБА_3 і йому. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2.460 га, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 122161 від 03 березня 2003 року, виданого ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30 травня 2002 року (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 795а). Спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_2 є він і ОСОБА_3, який своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся і подав до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори заяву про те, що він пропустив шестимісячний термін прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 і до суду на продовження строку прийняття спадщини звертатись не буде. Він на час смерті своєї матері ОСОБА_2 мешкав з батьками за однією адресою в с.Покровське по вул.Безіменній, 26. Таким чином, фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 10 червня 2006 року помер його батько ОСОБА_4. При житті ОСОБА_4 склав заповіт від 03 лютого 2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 52, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде йому належати на день його смерті заповідав ОСОБА_3 і йому. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з:

- житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Нікопольський район с.Покровське, вул.Безіменна, будинок 26, згідно свідоцтва про право власності від 20.06.1989 року, виданого виконкомом Покровської сільської ради;

- земельної ділянки, площею 2.460 га, розташованої на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП №122159 від 03 березня 2003 року, виданого ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30 травня 2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 794а. Спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_4 є він та ОСОБА_3. В свою чергу ОСОБА_3 своєчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звернувся, пропустивши шестимісячний термін прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 08 червня 2011 року помер ОСОБА_3. Він на час смерті свого батька ОСОБА_4 мешкав з батьком за однією адресою в с.Покровське по вул.Безіменна, 26. Таким чином фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4 Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст.1218, 1223 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За вимогами ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З урахуванням зазначених вимог чинного законодавства, він фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті своїх батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_2, але у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадщину та невірним записом по - батькові в свідоцтві про народження,(а саме «Йосипович», тоді, як в свідоцтві про смерть «Йосифович»), позивач не може реалізувати своє право на спадщину і змушений звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по питанню оформлення спадкових прав. Через вище зазначені обставини змушений для оформлення своїх спадкових прав звернутися до суду.

В судовому засіданні, яке відбулось 02.10.2017 року, позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд задовольнити позов. В судове засідання 02.11.2017 року позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено в судовому засіданні, 09.05.2005 року померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с.6), яка при житті склала заповіт від 03.02.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 51, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде їй належати на день її смерті, заповідала ОСОБА_3 і позивачу по справі (а.с.9). Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2.460 га, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 122161 від 03.03.2003 року, виданого ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30.03.2002 року (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 795а) (а.с.16). Спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_2 є позивач по справі та ОСОБА_3, який своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся і подав до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори заяву про те, що він пропустив шестимісячний термін прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 і до суду на продовження строку прийняття спадщини звертатись не буде (а.с.14). Позивач на час смерті своєї матері ОСОБА_2 мешкав з батьками за однією адресою в с.Покровське по вул.Безіменній, 26 (а.с.10-11, 20). Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 10.06.2006 року помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с.7, 58). При житті ОСОБА_4 склав заповіт від 03.02.2005 року, зареєстрований в Реєстрі за № 52, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде йому належати на день його смерті заповідав ОСОБА_3 і позивачу по справі (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з:

- житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Нікопольський район с.Покровське, вул.Безіменна, будинок 26, згідно свідоцтва про право власності від 20.06.1989 року, виданого виконкомом Покровської сільської ради (а.с.51-56, 70);

- земельної ділянки, площею 2.460 га, розташованої на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП №122159 від 03 березня 2003 року, виданого ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 209-р від 30.03.2002 року (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 794а) (а.с.17). Спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_4 є позивач по справі та ОСОБА_3, який своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, пропустивши шестимісячний термін прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 Позивач на час смерті свого батька ОСОБА_4 мешкав з батьком за однією адресою в с.Покровське по вул.Безіменна, 26 (а.с.19). Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4 08.06.2011 року помер ОСОБА_3 (а.с.72). Інших спадкоємців після смерті батьків, крім позивача, немає. В звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадщину та невірним записом по - батькові в свідоцтві про народження, (а саме «Йосипович», тоді, як в свідоцтві про смерть «Йосифович»), позивач не може реалізувати своє право на спадщину.

Допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що позивач, дійсно є сином покійних ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і є єдиним спадкоємцем після їх смерті.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 208-209, 212-215 ЦПК, суд,-

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, визнавши ОСОБА_1 сином ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 2.460 га, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :04:009:0999, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 09.05.2005 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 2.460 га, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :04:009:1000, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 10.06.2006 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями (який складається з: житлового будинку літ.А, загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м.; літньої кухні (літ.Б); сараю (літ.В); підвалу (літ.Г); сараю (літ.Д); сараю (літ.Е); вбиральні (літ.Ж); гаражу (літ.З); № 1-5, І спорудження), розташованого за адресою: Нікопольський район, с.Покровське, вул.Безіменна, будинок 26, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 10.06.2006 року.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_7