Справа№751/1413/17
Провадження №2-з/751/12/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_4, яка померла 21.12.2016 року, у період з квітня 2000 року по 21.12.2016 року; визнання недійсним договору купівлі продажу квартири №48 в будинку №42 по пр ту Перемоги у м. Чернігові від 01.11.2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (реєстровий номер 632).

У порядку забезпечення вищевказаного позову представником позивача подано заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на квартиру №48 в будинку №42 по пр ту Перемоги у м. Чернігові.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення відповідача та інших осіб, що беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається якщо зазначено всі відомості, які потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, зокрема: накладення арешту на майно можливе лише в межах суми стягнення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.20006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, суд вважає, що підстави для накладення арешту на квартиру №48 в будинку №42 по пр ту Перемоги у м. Чернігові відсутні, оскільки стороною позивача не надано достатнього обґрунтування необхідності вжиття такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно, не зазначені обєктивні обставини які б свідчили про ймовірність ухилення відповідача від виконання майбутнього судового рішення.

За таких обставин, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 293 ЦПК України, враховуючи розяснення постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд,-

Ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Маслюк