Справа № 161/8642/17
Провадження № 2/161/2868/17
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

17 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої -- судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 09 грудня 2009 року в сумі 998 244,01 грн.

14.07.2017 позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на все нерухоме та рухоме майне, яке належить відповідачу на праві власності.

Необхідність забезпечення позову позивач мотивує тим, що відповідач може відчужити майно на яке можна буде звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором позики, що в подальшому утруднить або унеможливить виконання рішення суду.

Розгляд заяви здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і лише у разі необхідності, та бути співмірними із заявленими вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» установлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є договірні зобовязання, а саме борг відповідача перед позивачем в розмірі 998 244,01 грн.

Необхідність вжиття забезпечення позову заявник мотивує можливістю відчуження відповідачем належного йому майна, що утруднить або унеможливить виконання рішення суду.

Проаналізувавши вимоги заяви про забезпечення позову та додані до неї докази наявності у відповідача майна, суд вважає, що накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно може бути не співмірним з розміром заборгованості за договором позики. Такий вид забезпечення позову може порушити права останнього на розпорядження таким майном. Окрім того, таке майно може перебувати у спільній власності або користуванні, що обмежить права та законні інтереси інших співвласників майна.

З доданих до заяви відомостей вбачається, що за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровані транспортні засоби, а саме: Renault Magnum, 2000 року випуску, Schmitz, 2000 року випуску, Krone SDP 27, 2000 року випуску, Renault 11GTA1A, 2001 року випуску.

Враховуючи, що дії відповідача ОСОБА_3 можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду може бути утрудненим або взагалі неможливим, а тому з врахуванням співмірності із заявленою вимогою суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу транспортні засоби в межах суми, заявленої до стягнення в позовній заяві в розмірі 998 244 грн. 01 коп.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на належні ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) транспортні засоби:

-автомобіль Renault Magnum, 2000 року випуску, колір зелений, номер кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_3.

-автомобіль Schmitz, 2000 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_5.

-Krone SDP 27, 2000 року випуску, колір червоний, номер кузова НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_7.

-Renault 11GTA1A, 2001 року випуску. колір білий, номер кузова НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_9,

в межах суми, заявленої до стягнення в позовній заяві в розмірі 998 244 грн. 01 коп.

Ухвалу направити до негайного виконання до Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Про результати виконання даної ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій