У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, однак вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України, оскільки подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 Постанови № 2 від 12.06.09р. Пленуму Верховного суду України, позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Виходячи з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, де закріплено принцип змагальності, за яким кожна сторона повинна довести суду ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач у заяві повинна на підтвердження підстав позову зазначити докази, які підтверджуватимуть кожну обставину, яка входитиме до предмету доказування. Відбір таких доказів повинен здійснюватися позивачем з урахуванням положень статей 58, 59 ЦПК України.

Перш за все, пропоную позивачеві навести правові підстави звернення до відповідача з вимогами про стягнення аліментів на утримання дітей в порядку позовного провадження, адже відповідно до ст. 96 ЦПК України стягнення аліментів у заявленому розмірі відбувається в межах наказного провадження.

У разі отримання позивачем ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу пропоную надати її до суду, як підставу подання позову по вказаній категорії справи.

Позивачем не зазначено доказів, що мають суттєве значення для вирішення даної справи, а саме: чи вживала позивач заходи щодо одержання аліментів з відповідача та чи ухилявся відповідач від їх сплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно статтей 183, 184 СК України, той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - 50% заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Крім того, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого провадилося їх стягнення, незалежно від того, отримано такий заробіток (дохід) в Україні або за кордоном.

Так, в позовній заяві позивач не обґрунтувала підстави стягнення аліментів у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину з наступною індексацією, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не в частках, як це передбачено законодавством.

За таких обставин, вважаю, що позовні вимоги підлягають уточненню.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції за підписом уповноваженої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі якщо позивач у вказаний строк не усуне вказані недоліки, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Васильченко