Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3531/16-ц Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 18 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим,

встановив:

У березні 2016 року Публічне Акціонерне Товариство "УкрСиббанк" (надалі ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом. ОСОБА_7 просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №0 від 19.09.2007 року у загальному розмірі 48882,79 дол. США та пеню в сумі 43429 грн.76 коп. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 19.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 69 000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,9% річних та кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 19.09.2027 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором 19.09.2007 року та 10.11.2008 року між банком та ОСОБА_4, банком і ОСОБА_5 відповідно були укладені договори поруки. Оскільки відповідач ОСОБА_3 не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, то станом на 18.02.2016 року утворилася заборгованість по кредиту та процентах у розмірі 48 882,79 дол. США та 43 429,76 грн. пені.

В липні 2016 року ОСОБА_5, який відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-ТП №005251 від 17.06.2016 змінив прізвище на «Новіцький», звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати припиненим договір поруки №0/п2, укладений 10 листопада 2008 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк». В обґрунтування своїх вимог зазначав, що у звязку із неодноразовою зміною банком розміру відсотків за користування кредитом без його згоди як поручителя, збільшився обсяг його відповідальності, що є підставою для припинення поруки.

Рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в AT «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження м.Харків, просп. Московський,60) заборгованість за кредитним договором №0 від 19.09.2007 року по кредиту та процентам у сумі 48 882,79 дол. США (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят два долари США 79 центів) та пені у сумі 43 429,76 грн. (сорок три тисячі чотириста двадцять дев'ять грн. 76 коп.), а також 20 246 грн. 39 коп. судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано припиненою поруку ОСОБА_6 за договором поруки № 0/п2, укладеним 10 листопада 2008 року між ОСОБА_5 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».

В задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовлено. Цим же рішенням стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

У поданій апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в повному обсязі та стягнути судовий збір. ОСОБА_7 вважає, що судом безпідставно позбавлено кредитора реалізувати своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором із солідарних боржників. На думку апелянта суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що Договорами поруки №0/п1 від 19.09.2007 року та №0/п2 від 10.11.2008 року не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняється. Вважає, що судом не досліджено питання про початок перебігу 6-ти місячного терміну предявлення вимоги до поручителів, що призвело до неправильного ухвалення рішення в цій частині.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 69 000 дол. США, що дорівнює еквіваленту 348 450,00 грн., на строк до 19.09.2027 року (а.с.15-21).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позичальник зобов»язаний повернути отриманий кредит.

При цьому судом враховано, що відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) відповідно до вимог ст.530 ЦК України.

У відповідності зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлених договором.

Факт порушення строків повернення чергових платежів за кредитним договором відповідачкою не оспорюється.

За таких обставин суд обґрунтовано стягнув із позичальника заборгованість за кредитним договором, розмір якої визначений ОСОБА_7 у наданому розрахунку, із змісту якого вбачається, що заборгованість за кредитним договором станом на 18.02.2016 року складає 48 882,79 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом 43 412,50 дол. США; заборгованість за процентами 5 470,29 дол. США та пеня у розмірі 43 429,76 грн., в тому числі: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 20.04.2015 року по 18.02.2016 року 17 130,69 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 20.04.2015 року по 18.02.2016 року 26 299,07 грн. Зазначений доказ відповідачами не спростований.

Крім того, правильними апеляційний суд вважає також і висновки суду першої інстанції в частині вимог, пред»явлених до поручителів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.09.2007 року та 10.11.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» й ОСОБА_4 та між банком й ОСОБА_5 відповідно були укладені договори поруки №0 та №0/п2, за умовами яких поручителі зобовязалися перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобовязань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору (а.с.22-23, 24). Пунктом 1.4 вказаних Договорів передбачено, що відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

Суд обґрунтовано вважав, що із заявлених в зустрічному позові підстав порука не припинена. Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що зобов»язання за порукою припинилися внаслідок пропуску ОСОБА_7 строку звернення до суду.

Так, згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

За змістом п.3.1 договору поруки №0/п2 від 10.11.2008, цей договір поруки набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором (а.с.24).

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

З пункту 3.1 договору поруки вбачається, що порука діє до повного припинення всіх зобов»язань Боржника за Основним договором (а.с.18)

Тобто, зазначеним договором не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного припинення усіх зобов'язань боржника за основними договорами не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. Тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Таким чином, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

В даному випадку наданий ОСОБА_7 розрахунок заборгованості свідчить про те, що останній платіж за кредитом («тілом» кредиту) та на погашення процентів за користування кредитом був здійснений позичальником 24.02.2015 року (а.с.37,40).

04.11.2015 року, тобто, після спливу шестимісячного строку, позичальнику і поручителям ОСОБА_7 були направлені вимоги від 02.11.2015року про погашення заборгованості за кредитним договором, а у березні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із цим позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 25-35).

За наведених обставин суд правильно вважав, що у зв»язку із припиненням поруки на відповідачів за первісним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не може бути покладений солідарний обов»язок повернення заборгованості за кредитом.

Оскаржуване рішення постановлено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: