Справа №751/4485/17
Провадження №2/751/1234/17
Рішення

Іменем України

14 листопада 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Чвірова О. О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 2 у буд. 23 по вул. Жабинського в м. Чернігові. Позов мотивований тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 06.12.2004 № 1-6428. Крім неї в даній квартирі зареєстровані її колишній чоловік ОСОБА_2 та їх неповнолітній син ОСОБА_3. Шлюб між сторонами розірвано. З грудня 2014 року і по теперішній час відповідач жодного разу не з'являвся у квартирі . Його теперішнє місця проживання їй не відоме. У зв'язку з цим, всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені тільки на позивача.

Позивач у судове засідання не зявилася, про день та час проведення судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання даної справи повідомлявся у встановленому законом порядку, на електронну адресу суду надійшов лист від імені ОСОБА_4, в якій він просить розглядати справу за його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 06.12.2004 № 1-6428 (а.с. 7)..

Відповідно до довідки Виробничого підрозділу Київського будівельно-монтажного експлуатаційно управління ПАТ «Українська залізниця» № 733 від 11.05.2017 та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України Чернігівській області від 09.08.2017 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 5, 10).

Згідно з рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 6).

Позивач, як власник житла, ставить питання про захист своїх прав та визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим будинком.

Частинами 1, 4 ст.156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо під час їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст..405 ЦК України члени сім'ї власника житла , які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла (колишній член сім'ї) втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування житлом інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом.

Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що вникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Позивач доводить, що відповідач не проживає у її квартирі з грудня 2014 року.

Згідно акту, складеного майстром ВЕЖ ВП КБМЕУ від 30.05.2017 ОСОБА_2 дійсно зареєстрований, але не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 4).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 27.10.2017 пояснила, що сторони є її сусідами, вона добре їх знає. Останнього разу ОСОБА_2 бачила 11.01.2014. Після чого жодного разу не зустрічала та, наскільки їй відомо, він не проживає в Україні.

Аналізуючи досліджені докази у справі, суд приходить до висновку про відсутність відповідача за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 понад рік без поважних причин, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування цим житлом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-62, 64, 208, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст. 16, 383, 391, 405 ЦК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 2 будинку № 23 по вул. Жабинського в м. Чернігові.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Цибенко