Ухвала

іменем україни

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., МазурЛ.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про скасування судового наказу від 13 червня 2013 року в справі за заявою публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу від 13 червня 2013 року в справі за заявою публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року, заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Статтею 342 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

За змістом положень ч. 2 ст. 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2013 року Деснянським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Київенерго» вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 5 233 грн 06 коп. та судового збору в розмірі 114 грн70 коп.

У червні 2016 року заявник звернулася із заявою про скасування судового наказу.

Як зазначала сама ОСОБА_4 у заяві про скасування судового наказу, копію судового наказу вона отримала 16 червня 2013 року поштою ( а.с. 24).

Як вбачається, із завою про скасування судового наказу ОСОБА_4 звернулася до суду лише у червні 2016 року, тобто з пропуском процесуального строку, визначеного ч. 1 ст. 105 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 73 ЦПК України суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або надати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Разом з тим, матеріали справи не містять клопотання ОСОБА_4 про поновлення їй строку для подання заяви про скасування судового наказу від 13 червня 2013 року. Будь - яких підстав, посилань чи тверджень щодо обставин, які слугували пропуску звернення ОСОБА_4 до суду із заявою про скасування судового наказу не містить і сама заява про скасування судового наказу. Жодних посилань щодо підстав пропуску такого строку та причин для його поновлення не зазначено заявником і у апеляційній скарзі.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми процесуального права, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_4 без розгляду на підставі ч. 2 ст. 105-1 ЦПК України.

Отже, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ці ухвали підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

Л.М.Мазур