Номер провадження: 22-ц/785/7346/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_5на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року,

встановила:

У листопаді 2016 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

В позові ОСОБА_4 посилалася на те, що сторони по справі є батьками доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні і вихованні. Знаючи, що малолітня дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач матеріальної допомоги не надає.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.02.2017 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5, паспорт серія МЕ 644105, останнє відоме місце реєстрації - м. Одеса, вул. Жоліо Кюрі, буд. 32, аліменти у розмірі 5 000 гривень, з індексацією відповідно до закону, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення 18 років, тобто до - 24 січня 2026 року, починаючи з 01 листопада 2016 року, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія КМ 426831, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що мешкає за адресою - м. Одеса, вул. Давіда Ойстраха (Затонського)АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5, паспорт серія МЕ 644105, останнє відоме місце реєстрації - м. Одеса, вул. Жоліо Кюрі, буд. 32, судовий збір на користь держави в розмірі - 640 гривень 00 копійок.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.08.2017 р. заяву ОСОБА_5 від 08.06.2017 р. про перегляд вищевказаного заочного рішення залишено без задоволення

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на дитину. Просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши аліменти у розмірі 2 000,00 грн.. Посилається на те, що в оскарженій частині рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. У судовому засіданні вона та її представник вважали необхідним скаргу відхилити. Заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалися на законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Визначаючи розмір аліментів на дитину в розмірі 5 000,00 грн., суд першої інстанції послався на не порушення прав сторін та їх матеріальний стан, встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей (а. с. 29 30).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. 180 СК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213, 214 ЦПК України) права.

Встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 р. (а. с. 7 7 зворотня сторона) розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований 20.10.2006 р. у Першому відділі РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1008 (а. с. 43).

Сторони є батьками доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6).

Донька проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні і вихованні. Батькорегулярної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5 є непрацездатним, на його утриманні знаходяться інші непрацездатні особи, має незадовільний стан здоровя. Відсутні у матеріалах справи і докази матеріального стану як позивачки, так і відповідача.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 р.» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня становить 1 777 грн., з 1 грудня 1 860 грн..

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, ухвалене судом першої інстанції рішення в частині визначення розміру аліментів на дитину вимогам ст. 182 СК України не відповідає. Погодитися з висновком суду в цій частині не можна. Цього висновку суд дійшов при невідповідності висновків обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За правилами, передбаченими ст. ст. 181 - 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи працездатний вік відповідача, відсутність у справі доказів щодо його матеріального стану, знаходження на його утриманні інших непрацездатних осіб, визнання ним розміру аліментів у сумі 2 000,00 грн., що є більшим ніж прожитковий мінімум для дитини, обовязок обох батьків утримувати дитину, не доведення позивачкою можливості сплачувати відповідачем аліментів у сумі 5 000,00 грн., колегія суддів приходить до висновку, що останній спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2 000,00 грн. щомісяця. Вказаний розмір аліментів відповідає інтересам дитини, є достатнім для забезпечення нормального розвитку дитини, враховуючи її вік та стан здоровя на час розгляду справи.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду щодо розміру аліментів обставинам справи, є частково обґрунтованими. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для зміни рішення суду є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини зроблені при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити. Викласти абзац другий резолютивної частини заочного рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 01 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до - 24 січня 2026 року».

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини заочного рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 01 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до - 24 січня 2026 року».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3