Справа № 140/1484/16-ц Провадження № 22-ц/772/2897/2017Головуючий в суді першої інстанції Слободяник Т. В.
Категорія 39 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Берегового О.Ю., Матківської М.В.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., представника апелянтки, відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7, відповідачки ОСОБА_8, розгля-нувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, Обідненської сільської ради Немирівського райо-

ну Вінницької області про визначення додаткового строку для подання

заяви щодо прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Немирівсь-кого районного суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

08 липня 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися у Не-мирівський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_11 про визначення додаткового строку для подання заяви про прий-няття спадщини ( а. с. 3-5 ), посилаючись на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Обідне, Немирівського району Вінницької області померла мати сторін у справі ОСОБА_12 За життя 21 листопада 2000 року вона склала за-повіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Обідненської сільської ра-ди Немирівського району Вінницької області ОСОБА_14., яким усе своє майно, з чого б воно не складалося, у тому числі житловий будинок з погоспо-дарськими будівлями АДРЕСА_1, приватизовану зе-мельну ділянку площею 0,45 га, земельний пай, грошові вклади, заповіла дітям - сторонам у справі. Усі спадкоємці знали про зміст цього заповіту, але ОСОБА_2 після смерті матері повідомила про наявність іншого заповіту, за яким ли-ше вона одна є спадкоємицею спадкового майна. Саме через це позивачі в уста-новлений строк не подавали нотаріусу заяв про прийняття спадщини чи відмо-ву від неї. В подальшому позивачам стало відомо про підробку ОСОБА_2 ін-шого заповіту матері від 08 липня 2002 року, підробку підпису ОСОБА_4 у заяві про відмову від спадщини, що слугувало їй підставою для заволодіння шляхом обману чужим майном на загальну суму 40652,00 гривні. За скоєний злочин ОСОБА_2 вироком Немирівського районного суду Вінницької обла-сті від 06 квітня 2015 року, що набрав законної сили 21 січня 2016 року, засу-джена за частинами першою, третьою статті 358, частиною третьою статті 190 КК України. Кримінальне провадження стосовно секретаря сільської ради ОСОБА_14 за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 364, частиною першою статті 366 КК України, 24 лютого 2014 року закрите з нереа-білітуючих підстав. Саме через неправомірні дії відповідачки та секретаря сільської ради, проведення досудового розслідування, судового розгляду кри-мінального провадження є причиною того, що позивачі не змогли вчасно офор-мити спадщину, у зв'язку з чим просили суд визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні 27 жовтня 2016 року до участі у справі в якості від-повідача залучено Обідненську сільську раду Немирівського району Вінниць-кої області.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 25 листо-пада 2016 року позов задоволений, причини пропуску ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 строку для прийняття спадщини після смерті матері визна-ні поважними. Позивачам визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_12 до 01 бе-резня 2017 року ( а. с. 48-54 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, відповідачка ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ( а. с. 55-59 ). Апелянтка вважає оскаржуване рішення необгрунтованим, ухваленим за неповного, необ'єктивного дослідження всіх обставин справи, з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу сторін у справі, їхніх представників, дослідивши матеріали справи, про-аналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сто-рони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам, воно є помилко-вим, таким, що суперечить нормам матеріального права, які регулюють ви-никлі і наявні між сторонами у справі правовідносини.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що у позивачів були об'єктивні трудощі для своєчас-ного звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття після смерті ма-тері ОСОБА_15 у 2003 році спадщини, оскільки вироком Немирівського ра-йонного суду Вінницької області встановлено, що ОСОБА_2 підробила запо-віт матері від 08 липня 2002 року та у 2004 році отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Після набрання 21 січня 2016 року вироком суду сто-совно ОСОБА_2 законної сили позивачі звернулися у нотаріальну контору з метою оформлення спадщини, але зважаючи на пропуск встановленого зако-ном строку для цього пред'явили даний позов. Суд прийняв до уваги, що саме у зв'язку з наданням ОСОБА_2 підроблених спадкових документів позивачі мали об'єктивні труднощі для звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, оскільки вважали, що не мають права на спадщину.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06 лютого 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на дане судове рішення була відхилена, рішен-ня Немирівського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2016 ро-ку про задоволення позову залишене без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивіль-них і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року касаційна скарга ОСОБА_2 була задоволена частково, ухвала апеляційного суду від 06 лютого 2017 року скасована, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстан-ції ( а. с. 121-125, 163-165 ).

Керуючись частиною четвертою статті 338 ЦПК України щодо обов'язко-вості для судів першої, апеляційної інстанцій при новому розгляді справи вис-новків і мотивів суду касаційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що погодитися з висновками суду першої інстанції, ви-кладеними в оскаржуваному рішенні, не можна.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_12, яка за життя, 21 листопада 2000 року склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе майно своїм дітям: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_12 одна зі спадкоємців ОСОБА_2 пові-домила інших про те, що мати перед смертю склала інший заповіт, яким усе майно заповіла їй.

За скоєння правопорушення, зокрема за підробку заповіту ОСОБА_12 від 08 липня 2002 року, підробку підпису ОСОБА_4 на заяві про відмову від спадщини, за використання завідомо підроблених документів, заволодіння чу-жим майном шляхом обману на загальну суму 40652,00 гривні ОСОБА_2 по-несла кримінальне покарання за частинами першою, третьою статті 358, части-ною третьою статті 190 КК України.

Пред'являючи позов, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 посилалися на те, що вони не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини че-рез протиправні дії ОСОБА_2, оскільки вважали, що вона є єдиною спадкоє-мицею після смерті матері ОСОБА_12

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголо-шення її померлою. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( частина перша статті 1220, частина третя статті 1222, частина перша статті 1270 ЦК України ).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( частина перша статті 1268 ЦК України ). Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нота-ріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спако-ємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з мо-менту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини третьої статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктив-ними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила цієї статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористав-ся правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини третьої статті 1272 ЦК України не застосовуються.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду Укра-їни від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс 15 та відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'-яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому слід виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивни-ми, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_2 у скарзі підкреслює, що у пози-вачів не було жодних будь-яких перешкод для реалізації свого права на прий-няття спадщини. Наявність кримінального провадження щодо апелянтки не могла бути і не була причиною неможливості подання позивачами заяви про прийняття спадщини. Крім цього, вони взагалі не зверталися до нотаріуса з пи-тання, що має місце, у справі відсутня письмова відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме у прийнятті відповідної заяви позивачів. Апелянтка просить скасувати оскаржуване судове рішення через неправильне застосуван-ня судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, вони спростовують вис-новки суду першої інстанції, викладені у рішенні від 25 листопада 2016 року.

Закон передбачає, що у випадку пропуску спадкоємцем строку, встановле-ного для прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за пись-мовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропу-стив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про її прийняття до но-таріальної контори за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції зробив безпідставний висновок про наявнісуть у пози-вачів поважних причин для визначення їм додаткового строку для подання за-яви про прийняття спадщини, суд не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, відтак, ухвалив рішення на припущеннях, що заборонено частиною четвертою статті 60 ЦПК України.

Враховуючи встановлення всіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про необіхність скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявленого позову.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною першою статті 303 ЦПК України встановлено, що під час розгля-ду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і об-грунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скар-ги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 309 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування рі-шення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведе-ність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріаль-ного або процесуального права.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 25 листопа-да 2016 року скасувати, у позові ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголо-шення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про-тягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: підпис Т.О. Денишенко

Судді: підпис О.Ю. Береговий

підпис М.В. Матківська

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду Т.О. Денишенко