Провадження №2-о/193/69/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2017 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Кащука Д. А.
при секретарі Ратушній В. В.
за участі заявника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Софіївський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання на території України, -
У С Т А Н О В И В :
28 вересня 2017 року до суду звернувся заявник з заявою про встановлення факту проживання на території України. В обґрунтування уточненої заяви вказує, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вилок Виноградівського району Закарпатської області.
Після демобілізації у 1977 році з лав Радянської армії, він працював у Херсонській області, а у квітні 1980 році, після переїзду на постійне місце проживання до Софіївського району пішов працювати у колгосп ім. Петровського, механізатором, де працював до 15.09.1989 року.
На початку 90-х років був засуджений вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області. З дня свого народження він проживає на території України, а з січня 1980 року він проживає в с. Братське Софіївського району Дніпропетровської області.
З 27.06.1977 року до звільнення в запас у 2002 році він перебував на обліку у Софіївському районному військовому комісаріаті.
10 травня 2017 року він звернувся до міграційної служби з проханням про видачу йому паспорта громадянина України на підставі наявних у нього документів, але йому було відмовлено на тій підставі, що на даний час неможливо встановити йому громадянство по причині відсутності довідки про місце його проживання на час проголошення незалежності України.
Встановлення юридичного факту проживання на території України на дату отримання Україною незалежності необхідно для отримання громадянства.
Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні просить заяву задовольнити та встановити факт проживання на території України.
Представник заінтересованої особи Софіївського районного сектору ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Попришко М .І. , належним чином повідомлений у судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с. Вилок Виноградівського району Закарпатської області, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 18.01.1957 року (а.с. 3).
Відповідно до трудової книжки колгоспника, яка заповнена 15.05.1987 року адміністрацією колгоспу ім. Петровського Запорізької сільської ради Софіївського району, вказано дату вступу в члени колгоспу з 1980 року та зазначені відповідні записи з 1980 р. по 1989 р. (а.с. 4).
Згідно військового білету серії НОМЕР_2 від 20.05.1975 року виданий Софіївським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області ОСОБА_1 призваний до військової служби 19.05.1975 року (а.с.5-6). З 27.06.1977 року він був звільнений в запас , а у 2002 році перебуває на обліку у Софіївському військовому комісаріаті.
У травні 2017 року заявник звернувся до Софіївського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області із заявою про видачу паспорту, однак проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с. 9).
Згідно довідки виконавчого комітету Софіївської селищної ради від 11.05.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживає з 1980 року і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10), з яких слідує факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року .
Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство в Україні» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба народились або постійно проживали до 24 серпня 1991р. на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», реєструються громадянами України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що факт проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та встановлення вказаного факту дозволить йому реалізувати право на отримання громадянства України та паспорта громадянина України, що надасть можливість реалізувати цивільні права та обов`язки гарантовані Конституцією та Законами України, а тому заява обгрунтована та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 256,257,259 ЦПК України, Законом України «Про громадянство в Україні, Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995р., суд -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Софіївський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання на території України задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 24.08.1991 року, проживав на території України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д. А. Кащук