Провадження номер 2/741/364/17
Єдиний унікальний номер 741/719/17
РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину він прийняв, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Сестра позивача ОСОБА_4 на спадщину не претендує. Позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок, тому що договір купівлі-продажу будинку і сам будинок не були зареєстровані. Саме тому ОСОБА_2 і звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, але подав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність.

Представник відповідача Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, також подала до суду заяву, у якій визнала позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи вищенаведене, суд проводить судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що 03 травня 1991 року ОСОБА_5 придбав житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку, посвідченого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради (а. с. 9). Договір купівлі-продажу будинку та сам будинок належним чином не зареєстровані, що підтверджується копією довідки КП «Носівське БТІ» №71 від 27.03.2017 (а. с. 91).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 41). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

Позивач є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7). Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5

Із копії спадкової справи №83/2016 до майна померлого ОСОБА_5 убачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. ОСОБА_4 подала до нотаріальної контори заяву про те, що вона не претендує на спадину, до суду за продовженням строку прийняття спадщини не зверталася та звертатися не має наміру. ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки (а. с. 44-118).

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_5 не зареєстроване, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії №225/02-31 від 15 травня 2017 року (а. с. 8).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із Законом УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» у редакції від 02.06.1968 р. кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я, по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація права власності в сільській місцевості передбачена не була, за винятком договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримання, спадкування.

З уведенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не вважаються, адже будувалися і реєструвалися згідно з діючим на той час законодавством.

Матеріали цивільної справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 10-12).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість вищевказаного будинку станом на 15.05.2017 складає 22905,00 грн. (а. с. 14-19).

Ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», прибудови «а-1», ганку «а-2», ганку «а-3», сараю «Б», гаража «В», сараю «Г», погреба «П», колодязя «к», хвіртки №1, воріт №2, огорожі №3, загальною площею 83,9 кв. м житловою площею 41,1 кв. м ринковою вартістю 22905,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий