Справа № 365/187/17
Номер провадження: 2-о/365/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.04.2017 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2017 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що 30 вересня 1997 року помер його батько ОСОБА_5, після смерті якого йому як спадкоємцю відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім.Шевченка» Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області, відповідно до Серифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0262751, виданого 15 вересня 1998 року. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю доказів родинних відносин між ним та ОСОБА_5, так як у його свідоцтві про народження відсутні дані про батька, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому просить встановити факт батьківства ОСОБА_5 щодо нього.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, заінтересовані особи в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, заяву визнають повністю.

В судовому засіданні заявник надав пояснення, які повністю відтворюють зміст заявлених вимог. Крім того, зазначив, що ОСОБА_5 спільно проживав та вів спільне господарство з його матір»ю ОСОБА_6 до його народження та після, батьки спільно виховували його та утримували.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що знають заявника та його померлих батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які проживали однією сімєю. Батьки заявника не перебували у шлюбі. Проте вели спільне господарство, разом виховували та утримували заявника. ОСОБА_5 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_2

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження у графі «батько» дані про батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні (а.с.11 копія свідоцтва про народження). ОСОБА_5, який помер 30 вересня 1997 року, за життя визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_2, проживав однією сімєю з ним та його матірю ОСОБА_6, вів з нею спільне господарство, виховував та утримував заявника, проте не перебував з нею у шлюбі. Свого батьківства щодо заявника не заперечував. Ці обставини підтверджуються довідкою Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області від 25.01.2017 № 98, у якій зазначено що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5, витягом із погосподарської книги, де ОСОБА_5 значиться як член сім»ї ОСОБА_6 та її чоловік, ОСОБА_2 як її син (а.с.13, 15-17 довідка, витяг з по господарської книги), показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Згурівська районна державна нотаріальна контора відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю доказів його родинних відносин із померлим ОСОБА_5 (а.с.14 - відмова).

Метою встановлення факту батьківства спадкодавця щодо заявника є оформлення спадкових прав заявника. Інші спадкоємці заінтересовані особи у справі не оспорюють встановлення факту батьківства. Відтак не вбачається спору про право.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За положеннями ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15).

Диспозиція ст. ст. 57-59 ЦПК України не обмежує сторін у поданні лише письмових доказів на підтвердження факту батьківства. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.п. 1 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до п.п. 3 п. 15 цієї Постанови заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_5 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_2 та встановлення цього факту має юридичне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 234, 235, 256, 259 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, який помер 30 вересня 1997 року, щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який має юридичне значення.

Рішення суду є підставою для оформлення в органах нотаріату спадкових прав ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 20 квітня 2017 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО