Справа №751/3470/17
Провадження №2/751/1058/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Філатової Л.Б.
при секретарі Палуб М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури Сороки С.Г. в інтересах держави в особі Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням,
В судове засідання прокурор не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі у разі відсутності відповідача проти винесення заочного розгляду справи не заперечує.
Представник позивача - Чернігівської міської лікарні № 2 ЧМР в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило.
Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, керуючись ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України можливо вирішити справу у відсутності зазначених осіб на підставі наявних у ній даних і доказів, постановивши заочне рішення.
Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з наступного:
Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.10.2015 року звільнено ОСОБА_2, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням обвнуваченого з потерпілою. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 закрито (а.с.5-6).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 23.12.2014, о 17.10, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, рухався у м.Чернігові по пр.Миру зі сторони вул.Кірова у напрямку вул.Тичини. Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поруч з будинком АДРЕСА_1, ОСОБА_2 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не зменшив швидкості руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_3, яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з право на ліво відносно напрямку руху автомобіля, в результаті чого скоїв наїзд на неї. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, які у своїй сукупності, згідно висновку судово-медичної експертизи №114 від 17.02.2015, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров'я строком понад 21 день (а.с.5-6).
Відповідно до розрахунку витрат на лікування хворого №225 від 28.04.2017, виданого адміністрацією Чернігівської міської лікарні №2 - ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в Чернігівській міській лікарні №2 в період з 23.12.2014 по 06.02.2014, вартість витрат на лікування становить 9 810 грн. 00 коп. (а.с.8).
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року за № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.
Відповідно до ст. ст. 1166, 1206 Цивільного кодексу України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. У разі, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду питання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження закладом охорони здоров'я або прокурором позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 не заявлявся.
Дослідивши і проаналізувавши всі надані докази в їх сукупності з нормативно-правовими актами, суд вважає, що заявлені заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури Сороки С.Г. вимоги є цілком обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обягу.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 57-62, 88, 208-209, 212-215, 224-226, 292 ЦПК України, ст.ст 1166, 1206 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури Сороки С.Г. в інтересах держави в особі Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м.Чернігова шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л.Б. Філатова