Справа № 382/181/17 Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 22-ц/780/3263/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 08.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

08 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

При секретарі Топольському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей та молоді Яготинської районної державної адміністрації Київської області, про розірвання шлюбу між подружжям, усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дитиною батьком та встановлення графіку відвідування дитини.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася в Яготинський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в якому вказала на те, що 22.09.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №107.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також вказує на те, що протягом останніх пяти років сімейне життя між ними поступово почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них по різному дивиться на головні критерії шлюбу, вони по різному дивляться на життя, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, саме через нього постійні чвари вдома, і на жаль, свідком таких непорозумінь між двома дорослими людьми не рідко стає і їхня дитина, а це, вона переконана, не може позитивно впливати на її психічний стан.

На даний момент, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнових спорів між ними немає, а тому просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, який укладений між ними 22.09.2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запису № 107.

Державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, стягнути з них порівну.

ОСОБА_2 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з зустрічним позовом, в якому вказав, що із кінця 2014 року між ними шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, домашнє господарство не ведуть, в кожного із них своє особисте життя та нові стосунки.

За наведених обставин їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення з ОСОБА_3 та збереження їхньої сімї є неможливим. Сімя розпалась, в звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі.

Зазначив, що у відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Тому вважає за необхідне, на підставі ст. 112 СК України, просити суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як його так і ОСОБА_3 інтересам.

Його син буде проживати разом із матір»ю дитини - ОСОБА_3

Незважаючи на окреме проживання із ОСОБА_3, він на постійній основі забезпечує всім необхідним свого сина. Фінансова підтримка з його боку здійснюється. Грошові кошти, він надає готівкою, та окремо, шляхом перераховування на банківську картку на будь - які потреби сина в тому числі відпочинок на морі. Також, купує синові одяг, іграшки, продукти харчування.

Однак, ОСОБА_3 заявила йому, що не хоче, щоб він приймав участь у вихованні свого сина, спілкувався з ним, а бачився із дитиною лише у її присутності.

Вважає, що такі обставини є неприпустимими, адже він хоче бачити свого сина та мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватися з ним, вирішувати абсолютно любі питання повязані з його розвитком, як фізичним так і духовним, підвищувати його свідомість щодо оточуючого світу, забезпечувати його надалі всім необхідним матеріально та виховувати.

Посилаючись на ст. 157 СК України вказує на те, що він зобовязаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з сином, а ОСОБА_3, не має права перешкоджати йому у спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні.

Просив суд, шлюб між ним - ОСОБА_2, та ОСОБА_3, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, 22.09.2010 року, актовий запис № 107 розірвати.

Визначити наступні дні зустрічей із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без присутності ОСОБА_3:

- двічі на місяць по вихідним із суботи 9.00 год. до неділі 18.00 год. на території місця проживання позивача;

- спільний відпочинок на території України та за її межами під час канікул у сина 4 рази на рік: в осінній, зимовий, весняний по 3 дні, влітку 3 неділі;

- визначити побачення у святкові дні ( Новий Рік, Різдво Христове, Пасха, ОСОБА_5 України) не менше трьох годин;

- побачення із сином на території місяця проживання відповідача - кожний вівторок та четвер із 15.00 год. по 18.00 годин. В день побачення з сином, він маю право забирати сина з дому/школи особисто;

- необмежене спілкування з сином ОСОБА_4 засобами телефонного, електронного та іншого звязку.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 12.05.2017 року ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, скасувати рішення Яготинського районного суду Київської області від 12.05.2017 року у частині усунення перешкод щодо участі у вихованні, вільному спілкуванні з дитиною та встановлення графіку відвідування, ухвалити у справі у цій частині нове рішення про задоволення його зустрічних позовних вимог. Зазначив, що судом неповно з»ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, при розгляді справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Яготинського районного суду Київської області від 12.05.2017 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №107.

Від шлюбу, сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останніх пяти років сімейне життя між ними поступово почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Кожен з них по різному дивиться на головні критерії шлюбу, вони по різному дивляться на життя, сімю, в зв»язку з чим між ними постійно виникають сварки, свідком яких є їхня дитина.

На даний момент, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Майнових спорів між ними немає.

Сторони не заперечували, щоб дитина залишилась проживати з матрі»ю.

Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 05.05.2017 року ОСОБА_2 визначено спосіб участі батька дитини ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватись безперешкодно. Тобто, ніхто не може чинити перешкод у спілкуванні батьків та дитини, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів, щодо того, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому, колегія суддів підтримує думку Яготинського районного суду Київської області про відмову ОСОБА_2 в задоволенні його зустрічних позовних вимог.

Так як Яготинськийц районний суд Київської області, розглядаючи даний спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, в зв»яку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно відхилити, а рішення Яготинського районного суду Київської області від 11.05.2017 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: