Справа №345/1423/17
Провадження № 2/345/884/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2017 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Назарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Студінківська сільська рада про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на майно, суд

встановив:

що позивач звернувся із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на майно, мотивуючи тим, що між ним та відповідачкою 19.08.1995р. було укладено шлюб в якому народилися: син ОСОБА_3, 13.07.2006р.н., ОСОБА_4, 21.02.2004р.н., ОСОБА_5, 16.05.2013р.н. За час перебування у шлюбі сторонами було набуто у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 226,4 кв.м., який знаходиться по вул. Лесі Українки, 28 А, с. Студінка, Калуський район Івано-Франківської області. Оскільки, на даний час між сторонами добровільно не досягнуто домовленості про поділ житлового будинку, тому ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду в якому просить поділити між ним та ОСОБА_2 майно, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 226,4 кв.м., який знаходиться по вул. Лесі Українки, 28 А, с. Студінка, Калуський район, Івано-Франківська область та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 226,4 кв.м., який знаходиться по вул. Лесі Українки, 28 А, с. Студінка, Калуський район, Івано-Франківська область.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про те, що позов підтримує в повному обсязі, просить не стягувати із відповідачки судові витрати, а справу просить розглянути у його відсутності (а.с. 61).

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не зявилася, однак подала суду заяву про те, що позов визнає у повному обсязі, а справу просить розглянути у її відсутності (а.с. 60).

Третя особа Студінківська сільська рада у судове засідання не зявилася, однак від її представника ОСОБА_6 надійшла заява про визнання позову у повному обсязі, а справу слухати у їхній відсутності (а.с. 31).

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від 19.08.1995р. (а.с. 4), в якому народилося троє дітей: ОСОБА_3, 13.07.2006р.н., ОСОБА_4, 21.02.2004р.н., ОСОБА_5, 16.05.2013р.н. (а.с. 5, 6, 7).

За час перебування у шлюбі сторонами було набуто у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 226,4 кв.м., який знаходиться по вул. Лесі Українки, 28 А с. Студінка Калуського району Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 578719,00грн., що вбачається із технічного паспорта (а.с. 9-14).

Згідно довідки № 473 від 06.07.2017р., виданої виконкомом Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області слідує, що позивач ОСОБА_1 є забудівником в с. Студінка на приватизованій земельній ділянці та скарг до виконкому з приводу забудови на нього не поступало (а.с. 33).

Звітом про проведення технічного обстеження встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Лесі Українки, 28 А с. Студінка Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 42).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Звідси, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до зазначеної норми воно вважається таким, що належить подружжю.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до ст.ст. 60, 69 СК України, ч.ч. 2, 3 ст. 325, ст. 368 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не заперечуєть, що вказане майно, яке підлагає поділу, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Лесі Українки, 28 А с. Студінка Калуського район Івано-Франківської області, є їх спільно набутим майном.

Таким чином, оскільки вказане майно було придбано сторонами під час перебування у шлюбі, і незалежно від того хто і скільки (дружина чи чоловік) вніс кошти на їхнє придбання то належить позивачу та відповідачеві на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи здобуті у судовому засіданні докази суд вважає, що частки кожного із подружжя є рівними. Поділ майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спільного майна подружжя, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Лесі Українки, 28 А, с. Студінка, Калуський район Івано-Франківської області слід провести, визнавши за кожним із них право на 1/2 частину даного майна.

На підставі викладеного ст. ст. 368, 372 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов задоволити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 226,4 кв.м., який знаходиться по вул. Лесі Українки, 28 А с. Студінка Калуського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 226,4 кв.м., який знаходиться по вул. Лесі Українки, 28 А с. Студінка Калуського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 226,4 кв.м., який знаходиться по вул. Лесі Українки, 28 А с. Студінка Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Головуючий: