У Х В А Л А

06.07.2017 Справа №607/8151/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В порядку забезпечення позову просить накласти заборону на відчуження квартири №416, що знаходиться по вул. Київська,6 у м. Тернополі.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів .

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов та заява про забезпечення позову підлягають залишенню без руху, оскільки не відповідають вимогам ст.ст. 119,151 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім»я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв»язку, якщо такі відомі; 3 )зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6)зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів що до даються до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до ст.151 ЦПК України, суд за заявою особи, яка бере участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.151 ЦПК України до заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно п.9 ч.1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» становить 1600 гривень.

Пунктом 1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму(640-8000 грн.).

Згідно п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 320,00 грн.

Всупереч вказаних вимог закону позивач не зазначив у позовній заяві ціну позову, не сплатив судовий збір у встановленому розмірі та подав клопотання про відстрочення йому сплати судового збору до визначення реальної вартості спірного майна.

Частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Положеннями пункту 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України Про судовий збір та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд вважає, що позивачем не наведено доказів, що підтверджують наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, а ціна позову повинна бути визначена на момент звернення до суду.

Одночасно суд зазначає, що заява про застосування заходів забезпечення позову подається окремо від позовної заяви та повинна відповідати вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України.

У статті 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на зазначене суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволення, а позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для :

-сплати судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму(640-8000 грн.) на рахунок «судовий збір: розрахунковий рахунок : 0002, код одержувача : 37977726 у ГУДК України в Тернопільській області; код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012 призначення платежу судовий збір, код 02886692 Пункт_1.1)»;

-подання належно оформленої заяви про забезпечення позову;

-сплати судового збору в розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, (320,00 грн.) на рахунок «судовий збір: розрахунковий рахунок:0002, код одержувача: 37977726 у ГУДК України в Тернопільській області; код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012 призначення платежу судовий збір, код 02886692 Пункт_1.4_)».

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.119,120, 121 ч.1, 293 ЦПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору-відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху і надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання копії ухвали суду про усунення недоліків.

Повідомити про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Дана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Головуючий суддяОСОБА_3