Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/2712/16 Головуючий у 1 інстанції: Федоренко О.І.
Провадження № 22-ц/778/3426/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопад 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Фесенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору б/н від 07 червня 2011 року ОСОБА_3.В. отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 травня 2016 року має заборгованість 11 123,39 грн., яка складається з наступного: 295,89 грн. - заборгованість за кредитом; 6821,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 505,88 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 07 червня 2011 року у розмірі 11123,39 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 295,89 грн. та судовий збір в розмірі 35,82 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, просить змінити рішення суду, скасувавши його в частині відмова у стягнення заборгованості з процентів, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в цій частині, в іншій частині рішення залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 належним чином не виконала своїх зобов`язань за договором від 07.06.2011 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.05.2016 року становить 11123 грн.39 коп. та складається з: 295,89 грн. - заборгованість за кредитом; 6821,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 505,88 грн. - штраф (процентна складова), дійшов висновку про сплив позовної давності 08.06.2015 року, про застосування якої заявлено відповідачем та задовольнив частково в розмірі 295,89 грн. позовні вимоги банку, при цьому не навів мотивів, з яких відмовив у задоволенні позову в частині стягнення відсотків в сумі 6821, 62грн., пені в сумі 3000 грн. та штрафів.

З таким висновком суду не можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 червня 2011 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого банк надав ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 300 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява (а.с.5) разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі-Умови та Правила) (а.с.8-31) та Тарифами банку (далі - тарифи) (а.с.6), які викладені на офіційному банківському сайті, складає між нею та банком договір.

Відповідно до змісту Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового тарифу" держатель картки ОСОБА_3 зобовязана щомісяця до 25 числа, наступного за звітнім, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитом, яка виникла за попередній звітний місяць, у розмірі 7% від заборгованості але не менш ніж 50 грн. від залишку заборгованості (а.с.6).

Пославшись на п.1.1.7.12 Умов та правил, відповідно до змісту якого договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, суд дійшов висновку про те, що договір укладений між сторонами 07.06.2011року діє до 08.06.2012 року, при цьому не звернув увагу на те, що за змістом зазначеного пункту, якщо ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів про те, що вона зверталась до банку із відповідною заявою про припинення дії кредитного договору.

Як вбачається з пункту 2.1.1.2.11 Умов та правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць та рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, казаного на картці (поле МОNTH).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 22 жовтня 2014 року по цивільній справі № 6-127 цс14.

Частиною 1 ст.264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Судом встановлено, що останній платіж в сумі 70 грн. відповідач здійснила 10.09.2013 року (а.с.4).

Як вбачається з витягу з програмного комплексу та не спростовано відповідачем строк дії кредитної картки №766642, отриманої ОСОБА_3 - до квітня 2017 року (а.с.141).

До суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором банк звернувся 15.08.2016 року.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов помилкового висновку щодо пропуску строку позовної давності позивачем при зверненні до суду.

Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового тарифу" пеня за несвоєчасну сплату заборгованості розраховується наступним чином:

-пеня (1) = базова процентна ставка за договором/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту;

-пеня (2) = 1% від суми заборгованості,але не менше 10 грн. в місяць (нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту на суму більше 50 грн.).

Як вбачається зі змісту позовної заяви (а.с.1-4) та наданого банком розрахунку (а.с.30 - 31), звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач просив стягнути пеню (2), нараховану за період з 01.04.2012 року по 30.06.2015 року в сумі 2600 грн.

З огляду на наданий банком розрахунок пені (2) та заяву про застосування строків позовної давності, надану відповідачем в суді першої інстанції, сума пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь банку становить 1000 грн.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг та Тарифами (а.с.33) передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

У той самий час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов сторонами передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів (а.с. 27).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно відмовити з зазначених підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи викладене, рішення суду першої відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" та стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, яка станом на 31 травня 2016 року становить 8117 гривень 51 копійку та складається з: 295,89 грн. - заборгованість за кредитом; 6821,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000 грн. заборгованість за пенею. В іншій частині позову відмовити.

Заперечення відповідача про те, що на платіжній картці встановлений строк до 06.2012 року, не підтверджені будь-якими доказами ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції.

Заява відповідачки про застосування ч.3.ст.551ЦК України, яка подана нею до суду апеляційної інстанції задоволенню не підлягає, оскільки стягнута судом сума штрафних санкцій в розмірі 1000 грн. не перевищує суму збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На користь банку підлягає стягненню з відповідача витрати на сплату судового збору відповідно до задоволених вимог у розмірі 1005 грн. 62 коп. та за подання апеляційної скарги 1102 грн.18 коп., а всього 2111 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2017 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07 червня 2011 року, яка станом на 31 травня 2016 року становить 8117 гривень 51 копійку та складається з: 295,89 грн. - заборгованість за кредитом; 6821,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000 грн. заборгованість за пенею.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2111 гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: