Справа № 495/2521/16-ц
№ провадження 2-п/495/74/2017
Ухвала

про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення

27 листопада 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському заяву адвоката ОСОБА_1, який дії в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 25 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Сергіївської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області, виконавчого комітету Сергіївської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Білгород Дністровський районний відділ ГУ ДМС в Одеській області, ОСОБА_6, про визнання недійсною приватизації, скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, виселення,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Сергіївської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області, виконавчого комітету Сергіївської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Білгород Дністровський районний відділ ГУ ДМС в Одеській області, ОСОБА_6, про визнання недійсною приватизації, скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, виселення, задоволені: визнано недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1 м. Білгород Дністровського Одеської області; скасовано розпорядження органу приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Сергіївської селищної ради від 19 серпня 2014 року за № 2303 щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 м. Білгород Дністровського Одеської області на імя ОСОБА_4; скасовано рішення виконавчого комітету Сергіївської селищної ради № 144 від 21.07.2014 року «Про видачу ордера на вселення в квартиру АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_4»; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород Дністровський АДРЕСА_3, видане на імя ОСОБА_4 на підставі розпорядження органу приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Сергіївської селищної ради від 19 серпня 2014 року за № 2303; визнано недійсним ордер № 2 від 21.07.2014 року на вселення ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_2 м. Білгород Дністровського Одеської області; визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 м. Білгород Дністровського Одеської області від 25.11. 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_7; визнано недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 м. Білгород Дністровського Одеської області від 09.03. 2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 510; скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 м. Білгород Дністровського Одеської області за ОСОБА_2; виселено ОСОБА_2, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2 м. Білгород Дністровського Одеської області; зобовязано Білгород Дністровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області зареєструвати ОСОБА_3 за адресою: 67780, Одеська область, смт. Сергіївка м. Білгород АДРЕСА_4; стягнуто з Сергіївської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн.; стягнуто з виконавчого комітету Сергіївської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн.; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,99 грн.

06 листопада 2017 року адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, вказуючи, що про існування заочного рішення він дізнався лише 03 жовтня 2017 року.

Зазначає, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами суд мав розглядати в порядку адміністративної юрисдикції з посиланням на п.1 ч.1 ст.18, ч.2 ст.18, п.5 Розділу VІІ КАС України, а не в порядку цивільного судочинства. Крім того, заявник вважає, що судом не прийнято до уваги наступних обставин: квартира АДРЕСА_5 м. Білгород-Дністровського, яка була придбана ОСОБА_2 09.03.2016 року раніше знаходилась на балансі Сергіївської селищної ради та була власністю територіальної громади смт. Сергіївка. Вказаний житловий будинок знаходився у комунальній власності і згідно рішення Сергіївської селищної ради № 15 від 30.05.2002 року був переданий в оперативне керування підприємству «Управління комунального господарства смт.Сергіївка».

14.03.1994 був укладений договір-зобов`язання, згідно якого ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 зобовязались звільнити займане приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_6 на протязі 10 днів з моменту отримання ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 ордера на право вселення у нове житлове приміщення. Так, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 було надане житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_7, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, яке вони приватизували 08.08.2003 року.

14.03.1994 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 був укладений договір-зобов`язання, згідно якого ОСОБА_8 разом зі своєю сімєю зобовязались звільнити займане приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_8, м. Білгород-Дністровський, Одеської області на протязі 10 днів з моменту отримання ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 ордера на право вселення у нове житлове приміщення. А ОСОБА_4 зобовязалась компенсувати ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 витрати повязані із благоустроєм звільненої квартири в сумі п'ятнадцять мільйонів карбованців. ОСОБА_4 зі своєї сторони умови договору - зобовязання виконала. ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 на склад сімї з трьох осіб було надане житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_9. Вказану квартиру ОСОБА_8 приватизував та отримав свідоцтво про право власності від 08.08.2003 року. Рішенням виконавчого комітету Сергіївської селищної ради № 109 від 10.12.1998 року « Про розподіл квартир», ОСОБА_4 була виділена квартира № 57, що звільнилась після розподілу в будинку № 9 по вул. Чономорська в смт.Сергіївка, м. Білгород-Дністровський Одеської області. Тож, у позивача ОСОБА_10 були відсутні будь-які права на квартиру АДРЕСА_10. До того ж, після придбання квартири ОСОБА_2 було зроблено капітальний ремонт спірної квартири, а тому неможливо вирішувати питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу, а тим більше виселення, не вирішуючи при цьому питання щодо відшкодування добросовісному набувачу понесених витрат, повязаних з поліпшенням майна.

Заявник та її представник в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник Сергіївської селищної ради, виконавчого комітету Сергіївської селищної ради, а також ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання також не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду невідома.

Позивач ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, з проханням в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник третьої особи Білгород-Дністровського РВ ДМС в судове засідання не зявився, надавши заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, зауважень та заперечень не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву адвоката ОСОБА_1С, який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вищевказаних процесуальних норм, заочне рішення підлягає скасуванню за двох умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) якщо докази, на які посилається відповідач (заявник), мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, другу умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

Отже, поважність причин своєї неявки у судове засідання, яке відбулось 25.09.2017 року адвокат ОСОБА_1 пояснив тим, що цього дня він брав участь у судовому засіданні, яке відбулось у Овідіопольському суді Одеської області, а саме: у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 Проте ним не надано суду жодного доказу вказаного ствердження, які б суд міг би сприйняти як поважну причину неявки в судове засідання.

Як на підставу для відмови в задоволенні позову адвокат посилався на те, що справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства, проте з даною вимогою суд погодитись не може, з наступних підстав.

У відповідності до ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»: ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

У відповідності до п.24 вказаної вище Постанови, у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків") тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, ураховуючи зміст заявлених позовних вимог ОСОБА_3, суд дійшов висновку про те, що спірні правовідносини підлягають розгляду саме у порядку цивільного судочинства.

Окрім того у своїй заяві про перегляд заочного рішення, адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 посилався на те, що відповідач ОСОБА_4 на законних підставах відчужила належне їй на праві власності нерухоме майно, а отже ОСОБА_2 є добросовісним набувачем.

Проте, у рішенні суду від 25.09.2017 року аргументовано розяснено причини за яких ОСОБА_2 не набула права власності на спірне нерухоме майно, так само як і ОСОБА_4 неправомірно відчужила не належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_11, м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Отже, оскільки прийняття виконавчим комітетом Сергіївської селищної ради рішення №144 від 21.07.2014 «Про видачу ордера на вселення в АДРЕСА_12 гр. ОСОБА_4П.» з подальшим виданням розпорядження органу приватизації від 19.08.2014 року за №2303 щодо приватизації квартири на імя ОСОБА_4, видання свідоцтва про право власності на спірне житло передувало рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_3 виселено з житлового приміщення, а саме: квартири №57, яка розташована в будинку №9 по вул. Чорноморській, смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, Одеської області без надання іншого житлового приміщення, проте яке скасовано ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 вересня 2014 року, то в такому разі ОСОБА_4 не набула право власності на спірне нерухоме майно, та як наслідок не мала права його відчужувати.

Враховуючи те, що у своїй заяві про перегляд заочного рішення адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, не послався на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не надав суду підтверджені належними доказами поважні причини своєї неявки у судове засідання, правові підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово повідомлялася про слухання справи, проте у судове засідання не зявилася.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. 224 ч.1 ЦПК України.

Виходячи з наведеного вище, заочне рішення може бути скасоване судом лише у випадках наявності двох взаємопов'язаних обставин: неявки відповідача у судове засідання з поважних причин та якщо докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи відповідачем суду не надано.

З урахуванням вищенаведеного, зважаючи на те, що цивільне процесуальне законодавство закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню, суд вважає, що заявником не доведено що є підстави для скасування заочного рішення. Відтак в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 228- 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви адвоката ОСОБА_1, який дії в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 25 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Сергіївської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області, виконавчого комітету Сергіївської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Білгород Дністровський районний відділ ГУ ДМС в Одеській області, ОСОБА_6, про визнання недійсною приватизації, скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, виселення відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в загальному порядку.

Суддя: