АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5951/17 Справа № 206/1193/17 Головуючий у 1 й інстанції - Зайченко С.В. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року

по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Іваненка Максима Юрійовича, заінтересована особа ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Іваненка Максима Юрійовича, заінтересована особа ОСОБА_4.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Іваненка Максима Юрійовича від 28 січня 2016 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №206/6372/14-ц.

В іншій частині - відмовлено.

В апеляційній скарзі Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просить скасувати ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Самарському ВДВС ДМУЮ перебувало виконавче провадження №49550422 з примусового виконання виконавчого листа №206/6372/14-ц, виданого 11.11.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі щодо усунення ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення її у вказану квартиру.

За правилами ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до змісту ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

29.12.2015 року державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Іваненко М.Ю. був складений акт, відповідно до якого ОСОБА_2 вселена в квартиру АДРЕСА_1. Від підпису відмовилась та покинула квартиру. Під час вселення проводилась відео-зйомка.

27.01.2016 року державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ Іваненко М.Ю. був складений акт, яким встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 була вселена в зазначену квартиру, перешкоди в користуванні квартирою усунені. Під час вселення в квартиру був внесений диван. Від підпису ОСОБА_2 відмовилась. Під час вселення проводилась відео-зйомка.

Постановою державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ Іваненко М.Ю. від 28.01.2016 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №206/6372/14-ц, виданого 11.11.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду про вселення ОСОБА_2 в вищезазначену квартиру.

Відповідно до наказу № 3151-к від 03.08.2016 року державний виконавець Самарського ВДВС ДМУЮ Іваненко М.Ю. в провадженні якого перебувало вищезазначене виконавче провадження звільнився.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст.79 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що фактично рішення суду про вселення ОСОБА_2 державним виконавцем виконано не було, оскільки не в одне із житлових приміщень квартири її не було вселено, а остання лише змогла потрапити в коридор та кухню квартири, які є приміщеннями загального користування. Ключі від квартири заявниці також надані не були.

Отже всі вищевказані обставини свідчить про невиконання державним виконавцем рішення суду .

Враховуючи вищевикладене, акти державного виконавця про вселення від 29.12.2015 року та від 27.01.2016 року не можуть бути належними доказами факту підтвердження вселення заявника, оскільки обставини викладені в них, спростовуються фактично встановленими обставинами справи.

Окрім того, у випадку фактичного вселення заявника державний виконавець, ще при складанні першого акту, повинен був винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а не продовжувати за його наявності вчиняти виконавчі дії з вселення заявника.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про визнання незаконною та скасуванню постанову державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Іваненка Максима Юрійовича від 28 січня 2016 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №206/6372/14-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Таким чином відмовляючи в задоволенні скарги в частині повернення виконавчого листа у відділ виконавчої служби для подальшого виконання, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що заявник, будучи стороною виконавчого провадження не позбавлена можливості самостійно отримати виконавчий лист та передати його на виконання.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - відхилити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича