АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/7216/17 Головуючий у 1 - й інстанції: Петренко Н.О.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Юрченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Київська міська рада, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Київська міська рада.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року скасувати та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що з поданої ОСОБА_3 заяви про встановлення факту родинних відносин вбачається спір про право, так як, незважаючи на те, що вирішення даного питання необхідне для прийняття спадщини, відомостей про інших спадкоємців матеріали справи не містять. Вказав, що ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею за померлою тіткою ОСОБА_6, яка звернулася до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини, в чому суд першої інстанції міг пересвідчитись, витребувавши спадкову справу за померлою. Зазначив, що без дослідження документів, які б свідчили про наявність інших спадкоємців, висновок суду про існування спору про право є передчасним.

В судовому засіданні ОСОБА_3 т представник ОСОБА_7 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заінтересована особа Київська міська рада явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день та час слухання справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність її представника.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є її рідною тіткою.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Київська міська рада.

Постановляючи дану ухвалу суд першої інстанції послався на положення ч. 4 ст. 256 ЦПК України, зазначаючи, що зі змісту поданої заяви вбачається спір про право, оскільки встановлення факту необхідне для підтвердження права заявниці на спадщину, а тому у відкритті провадження за заявою в порядку окремого провадження необхідно відмовити.

Проте, з такими висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилом ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз'яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В пункті 7 постанови вказується, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, така справа розглядаються судами за правилами позовного провадження. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви, встановлення факту родинних відносин із померлою ОСОБА_6 необхідне їй для отримання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину, оскільки поданих нотаріусу документів недостатньо для доведення існування родинного зв'язку між померлою та заявницею.

При цьому, відомостей щодо наявності у ОСОБА_6 інших спадкоємців, що б свідчило про те, що встановлення факту родинних відносин буде в подальшому пов'язане з вирішенням спору про право, матеріали справи не місять.

Перевірити вказану обставину на стадії вирішення питання про відкриття провадження за заявою не є можливим, оскільки у суду відсутні відомості щодо осіб, які звернулися до нотаріальних органів з заявами про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_6.

Враховуючи викладене, оскільки з матеріалів заяви ОСОБА_3 не вбачається, що встановлення факту її родинних відносин з ОСОБА_6 вплине на спадкові права чи обов'язки інших осіб, так як відомості про інших спадкоємців померлої також відсутні, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що з заяви вбачається спір про право, та помилково відмовив у відкритті провадження за заявою в порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України.

Крім того, як вбачається зі змісту ч. 4 ст. 259 ЦПК України, відкривши провадження за заявою про встановлення факту, суд має право залишити її без розгляду, у разі виявлення в ході розгляду справи по суті обставин, які свідчать про наявність спору про право. Таким чином, у разі виявленні інформації щодо інших спадкоємців за померлою ОСОБА_6, суд першої інстанції не буде позбавлений можливості залишити заяву ОСОБА_3 без розгляду, якщо з неї вбачатиметься спір про спадкове право.

Суд першої інстанції вищевказані фактичні обставини і норми закону не врахував, не звернув уваги на те, що за своїм змістом подана ОСОБА_3 заява не свідчить про наявність спору про спадкове право та про наявність інших спадкоємців, у зв'язку з чим передчасно дійшов висновку про те, що у відкритті провадження за заявою необхідно відмовити на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

За правилом ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 є обґрунтованими, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: