АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3901/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» про розірвання кредитного договору, визначення розміру заборгованості, за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» до ОСОБА_1 про зобовязання виконати умови договору, -

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 15 лютого 2016 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» (надалі ТОВ «Компаньйон Фінанс») було укладено кредитний договір № 368734, відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 10 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 413,6 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 15 серпня 2016 року. Посилаючись на те, що на погашення кредиту нею сплачено 8 136 гривень, але у травні 2016 року вона втратила роботу, що унеможливлює виконання зобовязань за договором у майбутньому, ОСОБА_1 просила розірвати кредитний договір № 368734 та визначити розмір її заборгованості за кредитом з урахуванням виплачених коштів.

У січні 2017 року ТОВ «Компаньйон Фінанс» звернулося до суду із зустрічним позовом, в якому просило зобовязати ОСОБА_1 сплатити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі та відшкодувати понесені судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 травня 2017 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ТОВ «Компаньйон Фінанс» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1В, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем факту настання умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, а відтак і наявності підстав для розірвання договору кредиту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 15 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Компаньйон Фінанс» було укладено кредитний договір № 368734, відповідно до умов якого позивач отримала кредит у розмірі 10 000 гривень та зобовязалась повернути кредит у строк до 15 серпня 2016 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у передбаченому договором розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України розірвання договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Вимагаючи розірвання договору, на підставі статті 652 ЦК України на позивача покладається у відповідності до статті 60 ЦПК України обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

ОСОБА_1 не доведено наявності всіх умов, необхідних для розірвання кредитного договору у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання кредитного договору та відмовив ОСОБА_1 у задоволенні відповідного позову.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Компаньйон Фінанс» рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а тому його законність та обґрунтованість в цій частині в апеляційному порядку не перевірялась.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_2