Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1763/17 Головуючий у 1 інстанції: Ачкасов О.М.
Є.У.№ 317/2745/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 01.12.2010 р. з відповідачем був укладений договір №б/н, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав у позивача кредит у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку). Однак, станом на 03.05.2016 р. у відповідача виникла заборгованість в сумі 18645,92 грн., яка до цього часу не сплачена.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 18645,92 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16 лютого 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість у сумі 18645,92 гривні, за кредитним договором №б/н від 01.12.2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлений факт укладання між сторонами кредитного договору, який підтверджується копією заяви №б/н від 01.12.2010 р., та розмір заборгованості відповідача перед банком, який підтверджується розрахунком по кредитному договору, згідно якого сума боргу за кредитом складає : заборгованість за кредитом - 7998,11 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 2556,03 грн., заборгованість за пенею 5827,69 грн., штрафи - 950,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 864,09 грн., з них 50,00 грн.- внесено коштів на погашення заборгованості, загальна сума заборгованості складає 18645,92 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зобовязання за кредитним договором відповідачем не виконані в порушення ст.ст. 526, 530 ЦК України, за якими зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, а якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Заперечуючи проти позову у суді першої та апеляційної інстанції відповідач зазначав, що на його кредитній картці знаходилися грошові кошти у сумі 8000,00 грн, які він не знімав. 06.06.2015 р., коли він перебував на роботі, у нього з картки були зняті кошти трьома платежами, при цьому секретний пін-код від його картки, або інші секретні дані він нікому не повідомляв. При виявленні крадіжки коштів з кредитної картки він одразу звернувся із письмовою заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк». Також за даним фактом він звертався до Жовтневого РВ УМВС України в Запорізькій області із письмовою заявою про вчинення злочину. Відповідач вважає, що причиною крадіжки грошей з кредитної картки є неналежне забезпечення безпеки платежів ПАТ КБ «ПриватБанк».

Позивач в свою чергу наполягає на тому, що причиною несанкціонованого списання коштів була необачність самого відповідача, який маючи у користуванні картку для виплат №015964 та кредитну картку 827517, активно використовував їх в якості платіжних коштів, в тому числі і в Інтернет мережі.

Так, ОСОБА_3 є користувачем ПС Приват24 з 2011 року, акаунт зареєстрований ним самостійно, для входу в ПС Приват24 він використовує тільки робочий стаціонарний ПК. При цьому відповідач не надав відомостей , що його компютер захищений від вірусів та шкідливих програм, проявив необачність внаслідок чого на шахрайському фішинговому сайті ввів свої ідентифікацій данні в тому числі ОТР- пароль, внаслідок чого зловмисники отримали доступ до приватної інформації, якою скористалися для списання коштів з рахунку відповідача.

При апеляційному розгляді судом було розяснено відповідачеві в порядку сприяння сторонам у здійснені їх прав, право на призначення експертизи в галузі компьютерних технологій з метою виявлення механізму списання коштів з рахунку відповідача. натомість від проведення такої експертизи відповідач відмовився.

Разом з тим, за результатами службового розслідування, проведеного ДБ ГО зроблений обґрунтований висновок про те, що «фішингова» схема шахраїв була розрахована на неуважність користувачів Приват24 і недостатню захищеність їх персональних компютерів від компютерних вірусів, а так само на наявність особливостей деяких сервісів самого Приват24, які шахрай може використовувати для обману користувачів системи.

Принаймні інших відомостей у справі з приводу того яким способом була списана грошова сума з рахунку відповідача, не надано.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно «Умов і правил надання банківських послуг» п.п.1.1.5.5 Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, картку, контрольну інформацію клієнта, відправлено в SMS-повідомленні Пін-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі(ніку) MobileBanking або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах звязку під час використання цих каналів.

Крім того, як зазначив суд, відповідно п.п.1.1.5.14. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації.

Виходячи з того, зо відповідач з «Умовами і правилами надання банківських послуг» був ознайомлений, та ним не були прийняті належні заходи для захисту свого рахунку і акаунта Приват24 від компрометації у списанні грошових коштів, суд задовольнив позов про стягнення грошових сум з відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції та не спростовують їх.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції наведеними у судовому рішенні, та підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: