Справа №752/3672/16-ц
Провадження № 2/752/581/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.03.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шумко А.В.

за участю секретаря Постернак О.В., Бродюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Голосіївський районний відділ Державної міграційної служби України в м.Києві - про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, зустрічним позовом ОСОБА_2, в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Голосіївського районного суду м. Києва про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, шляхом примусового зняття її з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є співвласником ? квартири АДРЕСА_1 та 17.01.2012 року ОСОБА_2 як дружина була зареєстрована до чоловіка. Крім цього в квартирі зареєстровані їх спільні діти - ОСОБА_3 2008 р.н. та ОСОБА_4 2010 р.н. та співвласники квартири по ? частині: батько, матір та брат.

05.03.2015 року шлюб з відповідачем розірвано, та ОСОБА_2 виїхала з квартири за місцем проживання своєї матері в Запорізьку область м. Гуляйполе. З цього часу відповідачка в квартирі не проживає, але наявність реєстрації відповідача у вказаній квартирі впливає на розмір коштів по її утриманню.

Відповідачка ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 2008 р.н. та ОСОБА_4 2010 р.н. подала зустрічний позов до ОСОБА_1, третя особа - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просить визнати ОСОБА_3 2008 р.н. та ОСОБА_4 2010 р.н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, в зв'язку з непроживанням там понад 1 рік.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Зустрічний позов визнав повністю та безумовно, про що зазначив в письмовій заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнала повністю і безумовно, про що зазначила в письмовій заяві. Зустрічний позов в інтересах малолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, підтримала та просила визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 згідно довідки форми №3 виданої ТОВ Фірма «Квартет» ЛТД №698 №270/16, зареєстрований позивач - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_5, брат - ОСОБА_6, відповідачка - ОСОБА_2, неповнолітні діти сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4. Власник особового рахунку ОСОБА_7 в квартирі не зареєстрований.

Власник майна згідно зі ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій визнає позов повністю та безумовно. Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій визнає позов повністю та безумовно. Визнання позову сторонами не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси сторін у справі, та інших осіб, тому суд вважає ухвалити рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

За змістом ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим кодексом, іншими актами цивільного законодавства, або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

З урахуванням положень ст. 8 ЦК України та ст. 405 ЦК України, що регулює подібні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57- 60, 61, 88, 212-215, 218, 292, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Голосіївський районний відділ Державної міграційної служби України в м.Києві - про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В. Шумко