АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Костюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 31 січня 2012 року відповідно до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1, підписавши анкету - заяву, отримав кредит у розмірі у розмірі 1000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 30.06.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 30304 грн 53 коп., з яких: 950 грн 83 коп. заборгованість за кредитом, 23634 грн 44 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 3800 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 1419 грн 26 коп. штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість за кредитним договором.

____________________________________________________________________

22ц/794/1317/2017 р. Головуючий у І інстанції Мізюк В.М.

Категорія 27 Суддя-доповідач Владичан А.І.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення є незаконним та необґрунтованим.

Свої доводи мотивує тим, що судом необґрунтовано застосовано вимоги закону про позовну давність, оскільки строк дії карки не припиняє строку дії договору, картковий рахунок відкрито на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя. Крім того, сторони домовились, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та у випадку незаявлення про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін.

Вказує, що жодна зі сторін не заявила про свій намір розірвати договір, а, отже, він діє до даного часу.

Зазначає, що умовами договору встановлено обов'язок повернути борг частинами, позовні вимоги банку про стягнення заборгованості у межах строків позовної давності підлягають задоволенню відповідно до правової позиції ВСУ №6-249цс15 від 2.12.2015 року, яку судом безпідставно не застосовано.

В апеляційній скарзі банк просить скасувати рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив зі спливу строку позовної давності відповідно до ст. ст. 256, 261, 267 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 31 січня 2012 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання позивачем заяви-анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, ознайомлення з цими Умовами і Правилами та пам'яткою клієнта.

Відповідач своїм підписом надав свою згоду, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

На підставі вказаного договору відповідачу видано кредит у розмірі 1000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією договору, довідкою про умови кредитування.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином своїх зобов'язань за договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2017 року виникла заборгованість, яка складається з наступного: 950 грн 83 коп. заборгованість за кредитом, 23634 грн 44 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 3800 грн заборгованість за пенею та комісією, 500 грн штраф (фіксована частина), 1419 грн 26 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 7-9).

Відповідачем до суду першої інстанції подано заяву про застосування позовної давності до вимог банку (а.с. 48).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Пунктом 1.1.7.12 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується (лонгується) на такий самий строк.

Відповідності до правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Також, у правовій позиції Верхового Суду України, викладеній у постанові № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Встановлено, що строк дії кредитного договору сплив 31.01.2013 року, строк дії кредитної картки встановлено 1 рік, що стверджується відповідачем та не заперечується банком, видача нової картки не здійснювалася. Отже, закінчення строку позовної давності припадає на 31.01.2016 року.

З позовом до суду банк звернувся у липні 2017 року, тобто поза межами строку позовної давності.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального та процесуального права, правильним, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні указаного позову із підстав пропущення позивачем строку позовної давності, на застосуванні якої наполягав відповідач.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: