Справа № 574/555/17
Провадження №2/574/353/2017
22 листопада 2017 року Буринський районний суд Сумської області
у складі: головуючого судді Чудопалової С.В.
при секретарі Ключник О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про день та час судового розгляду справи була повідомлена у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації, в судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений.
Згідно з вимогамист. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так в судовому засіданні встановлено, що 23.10.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту в розмірі 300 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві (а.с. 5).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідна правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові №6-2003ці15 від 23 жовтня 2015 року та має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягненя штрафу за кредитним договором б/н у розмірі 500,00 грн., штрафу (фіксована частина); 662,17 грн. - штраф (процентна складова) є необгрунтованими, а тому задоволенню в цій частині не підлягають.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 77, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525-526, ч.3 ст. 549, 551, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя Чудопалова С.В.