У Х В А Л А

13 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третьої особи на стороні відповідача: прокуратури Волинської області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третьої особи на стороні відповідача: прокуратури Волинської області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду - повернуто позивачу для подання до належного суду.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що 02.10.2007 року відносно нього (оперуповноваженого Луцького МВ УМВС України у Волинській області капітана міліції ОСОБА_1В.) було порушено кримінальну справу по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 166, ч.2 ст. 172 (редакція 1960 року), ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України. Кримінальна справа неодноразово розглядалася судами, на час досудового розслідування та розгляду справи судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.03.2013 року, який залишений в силі ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 10.09.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.04.2014 року, його

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1190/2017 Головуючий у 1 інстанції : Кічата О.Ю. Доповідач : Григоренко М.П.

(ОСОБА_1В.) визнано невинуватим у вчиненні злочинів та виправдано повністю за недоведеністю вини.

У відповідності до п. 11 Положення «Про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» подача та розгляд заяви про відшкодування майнової шкоди при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку підлягає до суду, який розглядав справу по першій інстанції, тобто до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

Із цих підстав просить скасувати ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року.

В ході апеляційного розгляду справи прокурор вказав, що на його думку заява ОСОБА_1 взагалі не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а тому суд першої інстанції не мав підстав для її повернення для подання до належного суду.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції виходив з того, що дана позовна заява не підсудна Дубенському міськрайонному суду, оскільки позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, місцезнаходження відповідача - Державної казначейської служби: м. Київ, вул. Бастіонна, 6, третьої особи на стороні відповідача - прокуратури Волинської області: м. Луцьк, вул. Винниченка, 13, а тому позов повинен бути предявлений до Печерського районного суду м. Києва, або Луцького міського суду.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як незаконна.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній просив Дубенський міськрайонний суд визначити розмір матеріальної шкоди, завданої йому незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду та стягнути цю шкоду на його користь із Державного бюджету України.

Своє звернення до Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_1 мотивував тим, що саме цей суд виніс виправдувальний вирок щодо нього, із посиланням на п. 11 Положення «Про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Хоча ОСОБА_1 і подав позовну заяву та визначив в якості відповідача ОСОБА_2 казначейську службу України, на розсуд колегії суддів, ознак будь-якого спору між ОСОБА_1 і вказаним відповідачем не вбачається, а фактично ставиться питання про визначення судом, який виніс виправдовуваний вирок, розміру завданої шкоди, а тому суд першої інстанції в першу чергу мав перевірити, чи підлягає вирішенню це питання Дубенським міськрайонним судом, а не повертати останньому його позовну заяву для подання до належного суду.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні норм матеріального права, Верховний Суд України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі № 6 -2089 цс 15 вказав, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, а також моральна шкода.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 частини першої статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади) (частина перша статті 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду").

Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

З огляду на вищенаведене, ухвала Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року підлягає скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до того ж суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 318 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_3