РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач, ТОВ «Порше Мобіліті», звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту №50011692 від 19.06.2014р. в загальній сумі 2204389,20грн., яка складається із : заборгованості за кредитом та відсотками, пені, штрафів, збитків, інфляційних і 3% за ст.625 ЦК України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та відповідачем був укиданий кредитний договір, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» надав кредитні кошти в сумі 1269156,94 грн., а відповідач зобов'язався їх повернути зі сплатою відсотків в розмірі 10,5% річних.

Відповідач порушував умови договору, щодо встановленого графіку погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 18.08.2016р., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач - ОСОБА_1, у судовому засіданні через свого уповноваженого представника, не заперечував укладання договору кредиту та отримання кредитних коштів на придбання автомобіля, однак оспорював суму заборгованості, внаслідок чого за його клопотанням була призначена бухгалтерська експертиза, яка проведена не була у зв'язку із відсутності її оплати.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

19.06.2014р. між сторонами був укладений кредитний договір №30011692, за умовами якого позивач надає в кредит відповідачу кошти в сумі 908859,04 грн., що складає еквівалент 755493,38 дол. США, додатковий кредит на суму 360297,90грн., що складає еквівалент 29949,95 дол. США на строк 60 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 10,50%. Цільове призначення кредитних коштів - придбання автомобіля. Кредит надається шляхом перерахування на рахунок ТОВ «Альфа Харків Восток».

Кредитний договір також складається із загальні умови кредитування, графіку погашення кредиту.

Загальні умови кредитування також підписані сторонами, із графіком погашення відповідач ознайомлений під підпис, остання дата погашення кредиту визначена у графіку - 15.06.2019р.

Також, в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №30011692 між сторонами був укладений договір застави, предметом якого є автомобіль Audi Q7 д.н. НОМЕР_1, який належить відповідачу.

Усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту сум кредиту в доларах США, визначеному відповідно до п. 1.3. Загальних умов кредитування.

Договір, загальні умови, договір застави, підписані сторонами, кредитні кошти надані, автомобіль придбаний, що сторонами не оспорюється.

Отже, між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини стосовно надання відповідача грошових коштів (кредиту) на умовах зворотності, відплатності, строковості та цільового використання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, І за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями п. 1.4.2. Загальних умов сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється відповідачем у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1. ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, підлягає виконанню у цей строк (термін).

До 10 числа кожного місяця позивач надсилає відповідачу відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіка погашення кредиту (п. 1.4.3. Загальних умов).

Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіка погашення кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для оплати чергового платежу, Позичальник не пізніше ніж за 3 (три) робочі дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до позивача за відповідним рахунком (п. 1.4.2. Загальних умов).

Так, позивачем, відповідно до п. 1.4.2. загальних умов, виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за серпень - жовтень 2015 року, які, в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного Кредитного договору, залишилися несплаченими відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останнього по сплаті кредиту та відсотків.

Згідно із ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Починаючи з 15 серпня 2015р. відповідач став порушувати умови договору, щодо сплати чергового щомісячного платежу - кредиту та відсотків, внаслідок чого у позивача виникло право щодо дострокового повернення усієї суми за договором кредиту.

Позивач надсилав відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту та відсотків 16.10.2016р., однак сума заборгованості не погашена.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що станом на 18.08.2016р., заборгованість по сплаті кредиту та процентів за договором складає 1712019,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, яка підлягає достроковому стягненю з відповдіача.

За змістом п. 8.1. Загальних умов, у разі порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.

Враховуючи допущені з боку відповідача прострочення по сплаті чергових платежів по кредиту та відсоткам, йому, згідно з п. 8.1. загальних умов нарахована пеня за період з 16.09.2015р. по 18.08.2016р. на загальну суму 112595,96 грн., яка відповідачем не спростована, підтверджується розрахунком та підлягає стягненню..

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення.

На підставі викладених положень ЦК України, позивачем нараховані 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем в розмірі 3 496 грн. 28 коп. за період з 16.08.2015р. по 18.08.2016р. за кредитом; в розмірі 1 209 грн. 89 коп. за період з 16.11.2015р. по 18.08.2016р. за додатковим кредитом; в розмірі 30218,96 грн. за період з 24.12.2015р. по 18.08.2016р. за залишком не сплачених кредиту та відсотків.

Окрім того, сума підрахованих інфляційних втрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за період з 16.08.2015р. по 18.08.2016р. складає 9 558 грн. 08 коп. за кредитом та за період з 16.11.2015р. по 18.08.2016р. в сумі 2 729 грн. 28 коп. за додатковим кредитом.

Також позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 313664,49 грн., який нарахований :

20% за порушення позичальником терміну повернення кредиту та додаткового кредиту;

20 дол. США за порушення ст.ст.5.1., 5.2., 5.3., 5.4. загальних умов;

10% від вартості предмета застави у разу порушення п.2.3 договору застави.

Між тим, суд зазначає, що Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція ВСУ у справі № 6-2003цс15).

Крім того, ст.ст.5.1., 5.2., 5.3., 5.4. загальних умов передбачено: використання кредиту за цільовим призначенням; надання на вимогу позивача документів, що стосуються договору кредиту; повідомлення позивача про зміну будь-яких умов щодо позичальника; не укладання угод про отримання кредитів та позик без письмової згоди позивача.

Позивач до суду не надано доказів порушення відповідачем вказаних статей загальних умов.

Відповідно до п. 4.1.2 договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем умов, передбачених ст. 2.3 цього договору заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 відсотків від вартості предмета застави, визначеної у ст. 1 цього Договору.

Положеннями п. 2.3.4 ст. 2.3. договору застави визначено, що заставодавець зобов'язується без попередньої письмової згоди заставо держателя не здійснювати стосовно предмету застави, дій, пов'язаних зі зміною права власності на Предмет застави, а також дій, пов'язаних з передачею Предмета застави третім особам, у тому числі у тимчасове користування.

Між тим, доказів порушення вказаного пункту відповідачем, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу.

Також позивач просить стягнути з відповідача 10 000 грн. за оплату юридичних послуг, наданих на підставі договору про надання юридичних послуг від 26.05.2015 року, укладеного з ТОВ «КПД Консалтинг» та заявкою на надання послуг № 159 від 17.08.2016 року, якими передбачено представництво позивача у судах за позовом до відповідача, супровід виконавчого провадження, як збитків на підставі ст. 22 ЦК України. Суду надано платіжне доручення про сплату 10 000 грн.

Між тим, доказів того, що ТОВ «КПД Консалтинг» виконало умови договору, суду не надано, наявність сплати та акту не свідчить про виконання умов договору саме ТОВ «КПД Консалтинг», оскільки в суді вказане товариство участі не приймало. Більш того, вказані кошти позивач просить стягнути як збитки, між тим витрати сторони на правову допомогу адвоката у справі, або іншого фахівця в галузі права, є видом судових витрат та не відноситься до збитків в розумінні ст.22 ЦК України, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також з посиланням на п. 8.5. загальних умов, позивач просить стягнути з відповідача збитки, які полягають у наданні позивачу колекторських послуг в сумі 499,50 грн. та витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса в сумі 3900 грн.

За положенням п.8.5 загальних умов збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною в повному обсязі.

До суду наданий Акт №79 від 01.08.2011 року позивач прийняв надану ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» , згідно договору про надання колекторських послуг, послуги спрямовані на забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору та повернення боржником ОСОБА_1 заборгованості. Сам договір суду не наданий.

Також суду не надано доказів витрат позивача на виконавчий напис нотаріуса.

Відсутність доказів є підставою для відмови в задоволені позову в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать сплата судового збору та витрати представників, що пов'язані з явкою до суду.

Позивачем при звернені у суд був сплачений судовий збір, крім того, його представником були витрачені кошти на квитки з м.Києва до м.Харкова та з м.Харкова до м.Києва, що підтверджується платіжним дорученням, чеками та квитками наданими суду у копіях, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно задавленим вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 217 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором №50011692 від 19.06.2014р. в загальній сумі 1 871 827 грн. 71 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судові витрати в загальній сумі 29540 грн. 73 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.