Провадження № 2/752/1743/17
РІШЕННЯ

Іменем України

11.04.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про захист честі, гідності та ділової репутації,-

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ТОВ " ІК "ІФГ Капітал" про захист честі, гідності та ділової репутації. В обгрунтування вказує на те, що їй стало відомо, що до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області звернувся директор ТОВ " ІК "ІФГ Капітал" з заявою про порушення нотаріусом вимог по організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства від 03.11.2016 року, в якій було вказано: " 18.08.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі заяви ТОВ " Полістар" незаконно вилучено іпотечні обтяження щодо майна ТОВ "Полістар", а саме нежитлові приміщення , розташовані в м. Чернівці, по вул. Александрі Васіле ,101.

Вважаємо за необхідне зазначити, що іпотечні обтяження були вилучені незаконно, вірогідно із використанням підроблених документів та порушенням процедури нотаріальних дій, встановлених чинним законодавством, за спільною змовою посадових осіб ТОВ "Полістар" і приватного нотаріуса ОСОБА_1, оскільки кредит, що був забезпечений зазначеним іпотечним майном, дотепер не погашений".

Інформація, викладена у даній заяві, є недостовірною та такою, що ганьбить честь та гідність позивача, а також завдає моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги за вищевикладеними обставинами та просила суд визнати недостовірною інформацію, поширену ТОВ "ІК" ІФГ Капітал" шляхом направлення до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області заяви щодо порушення нотаріусом вимог по організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства від 03.11.2016 року, у якій ТОВ "ІК "ІФГ Капітал" стверджував про незаконне вилучення ОСОБА_1 іпотечних обтяжень щодо майна ТОВ " Полістар", які нібито були вилучені незаконно, вірогідно із використанням підроблених документів та порушенням процедур нотаріальних дій, встановлених чинним законодавством, за спільною змовою посадових осіб ТОВ "Полістар" і приватного нотаріуса ОСОБА_1

Просить зобов"язати ТОВ "ІК "ІФГ Капітал" відкликати направлену до Головного теритоіального управління юстиції у Чернівецькій області заяву щодо порушення нотаріусом вимог по організації нотаріальної дільності та виконання правил нотаріального діловодства від 03.11.2016 року; крім того просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн.

Відповідачі до суду не з"явилися. Судом про дату судового розгляду повідомлені належним чином у встановлений законом порядок.

Вислухавши поясненн представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

02.11.2016 року на адресу Начальника Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області надійшла заява ТОВ "ІК "ІФГ Капітал" про порушення нотаріусом вимог по організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства від 03.11.2016 року, в якій було вказано: " 18.08.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі заяви ТОВ "Полістар" незаконно вилучено іпотечні обтяження щодо майна ТОВ "Полістар", а саме нежитлові приміщення , розташовані в м. Чернівці, по вул. Александрі Васіле ,101.

Вважаємо за необхідне зазначити, що іпотечні обтяження були вилучені незаконно, вірогідно із використанням підроблених документів та порушенням процедури нотаріальних дій, встановлених чинним законодавством, за спільною змовою посадових осіб ТОВ "Полістар" і приватного нотаріуса ОСОБА_1, оскільки кредит, що був забезпечений зазначеним іпотечним майном, дотепер не погашений".

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28).

Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

За правилами ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь.

Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судом встановлено, що у згідно згідно Заяви ( № 453) ТОВ "ІК " ІФГ Капітал", яка скерована до Начальника Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області була поширена інформація щодо ОСОБА_1, яка стосується її діяльності як приватного нотаріуса щодо здійснення нотаріальних дій.

Під час розгляду справи не встановлено, що поширення вказаної в позові інформації мало систематичний характер та стосувалось особи позивача, як фізичної особи ( в судовому засіданні представник позивача вказала, що позовні вимоги заявлені виключно в інтересах фізичної особи ).

Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

При звереннні до суду позивач вказує на ті обставини , що вказана інформація була поширена, в зв"язку її діяльністю Приватного нотаріуса.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Європейської конвенції з прав людини захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість.

Тому, суд приходить до висновку про критичну оцінку доводів позивача про недостовірність інформації, взятої з контексту заяви відповідачів, оскільки її необхідно оцінювати не як відомості про факти, а виключно як особисту думку (критичну оцінку) їх авторів.

Тому, судження, висловлені в заяві № 453 містять критику діяльності позивача, не є фактичними твердженнями, а оціночними судженнями. При цьому, зважаючи на відсутність фактичного змісту та суб'єктивний характер вказаних оціночних суджень,суд не може встановитиїх правдивість та взяти до уваги надані позивачем докази на їх спростування.

До такого висновку суд дійшов з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд). Зокрема, рішенням від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалп проти Туреччини» Європейський суд встановив, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли були визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження».

Рішенням Європейського суду від 15 березня 2011 року у справі «Отехі Мондрагон проти Іспанії» відзначено, що коментарі заявника проти короля Іспанії були зроблені у контексті політичної дискусії, яка має громадський інтерес. Висловлювання були зроблені під час прес-конференції, а відтак заявник не міг переформулювати, перефразувати свої слова чи взяти їх назад до того моменту, як вони були поширені.

Рішенням Європейського суду від 23 червня 2009 року у справі «Бодрожич та Вуїін проти Сербії» вказано, що свобода вираження поглядів, яка захищена ч. 1 ст. 10 Конвенції утворює одну із фундаментальних цінностей у демократичному суспільстві. Причому, це стосується не лише тієї «інформації» чи «ідей», які «приємно» отримувати та які не є образливими, а також тих, які є шокуючими чи такими, що викликають занепокоєння. При цьому, суд зауважив, що приватні особи «роблять себе відкритими» для «публічної перевірки» тоді, коли виступають на «арену публічних дебатів».

Рішенням Європейського суду від 29 червня 2005 року у справі «Соколовські проти Польщі» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду за ч. 2 ст. 10 Європейської конвенції з прав людини можливості обмеження політичної дискусії, дебатів з питань суспільного інтересу є мізерним, адже свобода вираження поглядів утворює одну із важливих засад демократичного суспільства та є основною умовою для його прогресу і самореалізації кожної особи.

Отже, поширена інформація відповідачами про позивача містить оціночні судження відповідачів, а відповідно до ст. 277 ЦК України, зокрема авторами використано висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, оскільки мають характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій тощо). А тому, такі оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач, будучи Приватним нотаріусом та вчиняючи нотаріальні дії, мала би усвідомити, що вона самостійно та свідомо відкриває себе для критики, яка у демократичному суспільстві може цілком правомірно здійснюватись у формі, яка не є обов'язково приємною для позивача, навіть, шокуючою.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову про визнання недостовірною інформації, зважаючи на її оціночний характер, так і відповідно про стягнення завданої її поширенням шкоди.

В зв'язку з цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачами їм не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 297, 299, 277 ЦК України, ст.ст. 1, 30 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 10, 15, 88, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про захист честі, гідності та ділової репутації залишити без задоволення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя :