АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3695/17 Справа № 175/1811/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С.О. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Виконком Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Лариса Леонідівна про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім'ю, недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на похоронах свого батька - ОСОБА_5 дізнався про наявність в померлого законної дружини - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Після смерті спадкодавця, відповідач звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини за законом, за якою 16 квітня 2015 року відкрито спадкову справу, зареєстровану у реєстрі за №57347278. Позивач вважає, що шлюб між його батьком та ОСОБА_3 було укладено з метою отримання спадщини без наміру створення сім'ї.

У зв'язку з чим, ОСОБА_2 просив суд визнати недійсним шлюб, укладений 07 березня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, свідоцтво серія НОМЕР_1, актовий запис №13.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, з таких підстав.

Положеннями ст. 57-60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 3, ст. 21 СК України, сім'єю визнається первинний та основний осередок суспільства. Однією з підстав створення сім'ї є шлюб.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

На момент смерті, ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №13.

Згідно до ч. 2 ст. 40, ст. 44 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз'яснено, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався положеннями Сімейного та Цивільного кодексів України і виходив із того, що позивачем в обґрунтування своїх доводів щодо укладення шлюбу без наміру створити сім'ю не було надано належних доказів на підтвердження обставин, які дають правові підстави визнати шлюб, свідоцтва серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Підгородненської міськради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №13, недійсним.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Зокрема, в якості основних доводів ОСОБА_2, зазначає, що поза увагою суду залишись такі факти, як: наявність в померлого тривалої хвороби серцево-судинної недостатності та перенесеного інфаркту головного мозку, що дає підстави сумніватися в усвідомленні батьком позивача своїх дій; відсутність спільних сімейних фотографій ОСОБА_5 та ОСОБА_3, як подружжя; відсутність ведення спільного господарства, побуту та відсутність спільних дітей, що підтверджує мету відповідача на реєстрацію фіктивного шлюбу без наміру створення сім'ї для отримання в подальшому права на спадщину за законом після ОСОБА_5

Однак, колегія суддів не погоджується із такою позицією апелянта, оскільки, по-перше, наявність в померлого ОСОБА_5 серцево-судинної недостатності та перенесення інфаркту головного мозку не пов'язані із психічними розладами або захворюваннями, які позбавили б його можливості при укладанні шлюбу усвідомлювати свої дії і керувати ними, а, по-друге, відсутність спільних фотографій та дітей не дають правових підстав стверджувати про фіктивність даного шлюбу, або укладення його без згоди ОСОБА_5

За теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує в них особисті майнові права й обов'язки.

Так, розглядаючи справи про визнання шлюбу недійсним, необхідно враховувати, що відповідний позов може бути задоволено незалежно від часу реєстрації шлюбу, якщо буде встановлено, що вона відбулась за відсутності взаємної згоди осіб, які одружилися, а також, у випадках: коли хтось із них в той момент не розумів значення своїх дій або не міг керувати ними, якщо ці особи (або одна з них) не мали наміру створити сім'ї (фіктивний шлюб); якщо вони (хтось із них) не досягли шлюбного віку і його не було знижено в установленому законом порядку (крім випадків вагітності дружини або народження дитини); якщо шлюб зареєстровано між особами, з яких хоч одна перебувала б в іншому шлюбі, або між родичами, між повнорідними й неповнорідними братами і сестрами, між усиновителями й усиновленими тощо.

Проте, як було встановлено судом першої інстанції при розгляді справи, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проіснував два роки, тобто з моменту укладення 07 березня 2013 року і по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, і за вказаний період жоден із подружжя не звертався до відповідних органів з метою розірвання чи визнання такого шлюбу недійсним, що вже спростовує доводи апелянта про відсутність наміру в його батька на створення сім'ї з відповідачем.

Будь-яких доказів щодо недієздатності свого батька на момент укладення оспорюваного шлюбу, позивачем не надано та факту окремого проживання подружжя не доведено.

Посилання апелянта на той факт, що відповідач не була зареєстрована за місцем проживання ОСОБА_5 не може бути підставою для визнання шлюбу недійсним в розумінні вимог ст. 40 СК України.

Інших правових підстав, передбачених законодавством, для визнання шлюбу недійсним при перегляді оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова