УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, Каланчацької районної ради Херсонської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з квітня 2012 року займав посаду головного лікаря Каланчацької центральної районної лікарні на умовах контракту.

26 грудня 2014 року Каланчацькою районною радою Херсонської області прийнято рішення № 588 про його звільнення на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України (підстави передбачені контрактом) та розірвання з ним контракту.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації Каланчацького району Херсонської області від 26 грудня 2014 року № 209-ос його звільнено з займаної посади та розірвано укладений 2 квітня 2012 року контракт.

Фактичне розірвання контракту відбулося 12 січня 2015 року, оскільки до цього часу він перебував на лікарняному.

Вважав своє звільнення незаконним, оскільки постановою Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 березня 2015 року було задоволено його адміністративний позов і визнано протиправним та скасовано зазначене розпорядження голови районної державної адміністрації від 26 листопада 2014 року, яке слугувало підставою для його звільнення.

Ураховуючи наведене, просив визнати протиправним та скасувати вказані рішення районної ради та розпорядження голови районної державної адміністрації з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнути з Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області 8 745 грн 45 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Каланчацької районної ради Херсонської області від 26 грудня 2014 року № 588 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади головного лікаря Каланчацької центральної районної лікарні».

Визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області від 26 грудня 2014 року № 209-ос «Про звільнення ОСОБА_4».

Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного лікаря комунального закладу «Каланчацька центральна районна лікарня».

Стягнуто із Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 91 343 грн 82 коп. з урахуванням та утриманням обов'язкових платежів і 2 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23 листопада 2016 року рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 233, 234 КЗпП України, врахувавши роз'яснення п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, правильно виходив із того, що при звільненні ОСОБА_4 із займаної посади були допущені порушення, однак позивач пропустив передбачений ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду з даним позовом (контракт фактично розірваний 12 січня 2015 року, а позовна заява подана 23 березня 2016 року) та наведені ним причини не свідчать про поважність його пропуску.

Колегія погоджується з такими висновками.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик