У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття

Згідно із ч. 1, 2, ст. 26 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Як убачається зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви, вона звертається до суду із вимогою видати судовий наказ у позовному провадженні, а саме: сторонами зазначає позивача і відповідача, звертається із позовом та посилається на положення ст.ст. 118, 119 ЦПК України, які визначають порядок пред'явлення позову, його форму та зміст.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, коли подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач заявляє вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Належних і допустимих доказів того що їй було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасувано його судом, - не надано.

З огляду на означене, суддя приходить до висновку, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку наказного, а не позовного провадження, а тому позовна заява підлягає поверненню, оскільки подана без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 96, 118, 121, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину - повернути позивачу для виконання вимог ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :