Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка С.В., Григоренко М.П.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Комунального підприємства «Здолбунівкомуненергія» на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2017 року у справі за позовом Комунального підприємства «Здолбунівкомуненергія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплопостачання.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2017 року в задоволенні позову КП «Здолбунівкомуненергія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплопостачання, відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року по справі №562/2957/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 28 березня 2016 року та ухвалою ВСС України від 12 жовтня 2016 року з відповідачів стягнуто заборгованість за використану теплову енергію за період з 15 жовтня 2014 року по 30 листопада 2015 року та судами зазначено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення без законних підстав не звільняє відповідачів від обовязку сплати коштів за надані послуги.

Зазначає, що суд залишив поза увагою, що відповідачі отримують державну компенсацію (субсидію) у розмірі 1529,85 грн. з обовязковою платою 595,49 грн. в опалювальний період з 01 грудня 2016 року по 31 березня 2017 року.

Судом не враховано, що між сторонами наявний діючий договір про постачання теплової енергії, відповідач від центральної опалювальної системи будинку не відключався, акт про відключення від централізованої опалювальної системи відсутній.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першій інстанції виходив із того, що відповідачі відключені від централізованого опалення, будь-які прилади для опалення із застосуванням централізованого опалення у квартирі відсутні, а тому отримання послуг централізованого опалення у квартирі неможливе.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Підпунктами 25, 26, 30 пункту 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 , встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу). При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу № 169).

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири відповідачів від мереж центрального теплопостачання та ненадання їм послуг з постачання тепла.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про те, що відповідачі користуються послугами з теплопостачання. Таким чином КП «Здолбунівкомуненергія», виконало свої зобов'язання щодо надання послуг централізованого опалення.

У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2006 року № 45, пунктів 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 476, п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, передбачено, що споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі квартири згідно порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 та пізніше Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529.

Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення, не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-1706цс15, № 6-1192цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

За таких обставин, колегія суддів, відповідно до вимог статей 10,11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі продовжуються залишатися споживачами теплової енергії та отримують послуги з теплопостачання, є підставними.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений законом строк.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 09 травня 2017 року за період з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2017 року за відповідачами утворилась заборгованість перед КП «Здолбунівкомуненергія» за використану теплову енергію в сумі 10 127,97 грн., 878,14 грн. інфляційних втрат та 226,92 грн. три відсотків річних (а.с.89-90).

Будь-яких інших розрахунків, які спростовують нарахування вказаної відповідачами не надано.

Враховуючи, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, які суд вважав встановленими, таке рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин з відповідачів слід стягнути понесені відповідачем судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1515,80 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави відстрочений КП «Здолбунівкомуненергія» при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Здолбунівкомуненергія» задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2017 року скасувати.

Позов Комунального підприємства «Здолбунівкомуненергія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплопостачання задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Здолбунівкомуненергія» за період з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2017 року заборгованість за використану теплову енергію в сумі 10 127,97 грн. та 878,14 грн. інфляційних втрат та 226,92 грн. три відсотків річних нарахованих станом на 09 травня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Здолбунівкомуненергія» судовий збір в сумі по 505,27 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі по 459,34 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді: