Справа № 464/1969/17
пр.№ 2-о/464/42/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Пустомитівська державна нотаріальна контора, Ставчанська сільська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,-

в с т а н о в и в :

заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1. В обгрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на 83 році життя померла її мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 Ставчанською сільською радою Пустомитівського району. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 34,7 кв.м., загальною площею 80,3 кв.м. Це майно належало її матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пустомитівською Державною нотаріальною конторою Львівської області 04.08.1993р., право власності на яке 31.08.1993р. зареєстроване Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1 під номером 105, про що видано реєстраційне посвідчення. За життя мати склала заповіт, згідно яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, на що за законом матиме право, заповідала своїй дочці ОСОБА_1. Оскільки чоловік її матері, а її батько, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане 05.04.1985р.), а її син ОСОБА_5 на спадкове майно не претендує, спадкоємців, які мали б право на обов'язкову частку у спадщині немає, відтак вона є єдиним спадкоємцем матері. Згодом, бажаючи юридично оформити свої спадкові права, звернулась до Пустомитівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, але отримала відмову, яка мотивована тим, що на час відкриття спадщини вона не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем та не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк. Таким чином, виникла необхідність долучити до матеріалів спадкової справи документ, який засвідчує їхнє спільне проживання з спадкодавцем однією сім'єю до часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, надали пояснення, аналогічні змісту поданої заяви, просять встановити факт проживання однією сім'єю заявника з її померлою матір'ю та відповідно задоволити заяву.

Від зацікавленої особи - голови Ставчанської сільської ради Пустомитівського району Львівської області надійшла заява за змістом якої подану ОСОБА_1 заяву підтримує, підтверджує факт проживання заявниці в будинку АДРЕСА_1, просять здійснювати розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Заінтересована особа - представник Пустомитівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника установи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий 21.04.2009 року Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області) є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 04.07.1966р.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 30.09.1989 року, заявниця зареєструвала з ОСОБА_7 та, як наслідок, змінила прізвище з дівочого «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Батько заявниці - ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Оброшинською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 05.04.1985р. видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 Ставчанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 34,7 кв.м., загальною площею 80,3 кв.м. Вказане майно належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пустомитівською Державною нотаріальною конторою Львівської області 04.08.1993р., право власності на яке зареєстроване 31.08.1993р. Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1 під номером 105, про що видано реєстраційне посвідчення.

При цьому відомо, що за життя мати заявниці - ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 21.01.1999р. секретарам Ставчанської сільської ради Кулик Наталією Михайлівною, за реєстром № 1, згідно яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, на що за законом матиме право, заповідала своїй дочці, ОСОБА_1.

Як спадкоємець за заповітом заявниця фактично прийняла спадщину після смерті матері та вступила у володіння і користування спадковим майном, оскільки з жовтня 2013р. і до смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом з матір'ю, без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що з метою юридичного оформлення спадкових прав, заявниця звернулась до Пустомитівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, проте отримала відмову, яка мотивована тим, що на час відкриття спадщини заявниця не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем та не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Водночас, факт постійного проживання заявниці спільно з її матір'ю ОСОБА_2 підтверджується довідкою виданою Ставчанською сільською радою № 1142 від 03.11.2016р. за змістом якої, з жовтня 2013р. разом із ОСОБА_2 у житлі за адресою: АДРЕСА_1, Львівської області, власником якого вона рахується, проживала без реєстрації і продовжує проживати до сьогодні її дочка ОСОБА_1, яка доглядала матір, допомагала у веденні господарства.

Про факт постійного проживання заявниці вказує також довідка № 902 видана Управлінням соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області від 27.02.2017р. згідно якої, заявниці в період з 30.08.2013р. по 31.01.2016р. було призначено допомогу по догляду за ОСОБА_2. Така допомога призначається за місцем проживання заявника і у довідці місце проживання зазначено як АДРЕСА_1.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6, в своїх показах чітко вказали, що знають заявницю ОСОБА_1 та померлу ОСОБА_2 як своїх сусідів по вулиці, стверджують, що останні протягом тривалого часу спільно проживали разом, донька померлої до дня смерті останньої постійно опікувалась та доглядала за нею, допомагала по господарству.

Свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні надав покази, за змістом яких підтверджує, що його сестра - заявниця ОСОБА_1 самостійно доглядала за їхньою матір'ю до дня її смерті, проживала з матір'ю за одною адресою без реєстрації. При цьому вказав, що жодних майнових прав на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері, не заявляє.

Відповідно до п.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Беручи до уваги вищевстановлені обставини та враховуючи, що заявник та її мати ОСОБА_2 починаючи з 2013 року і до часу смерті останньої проживали однією сім'єю, заінтересованими сторонами даний факт не оспорюються, а також з огляду на те, що встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що заява підставна та повністю підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.212-215, 234, 256, 259 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, спільно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 2013 року до часу смерті останньої, у житлі за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий: