Єдиний унікальний номер 240/457/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1134/2017
Єдиний унікальний номер 240/457/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції Щербак Ю.В. Номер провадження 22-ц/775/1134/2017 Доповідач Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів: Мірути О.А., Курило В.П.

при секретарі Яворському О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лощанське» на рішення Олександрівського районного суду від 12 травня 2017 року у цивільній справі ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лощанське» , третя особа Відділ реєстрації Олександрівської районної державної адміністрації, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 12 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до СТОВ «Лощанське» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 21 вересня 2011 року між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Лощанське" та скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки згідно рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний № 2967 від 20 травня 2016 року, запис про інше речове право № 14586973. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм процесуального права та зазначає, що спірних договір був укладений 21 вересня 2011 року,з 2011 року позивач отримував орендну плату, але звернувся до суду лише у липні 2016 року , тобто з пропуском встановленого законом строку позовної давності, а тому суд безпідставно не задовольнив їх заяву про застосування строку позовної давності, не врахував вимоги закону та судову практику , яка склалася при розгляді таких спорів.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга СТОВ «Лощанське» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на підставі розпорядження Олександрівської райдержадміністрації Донецької області від 21 лютого 2006 року № 51, надано у власність земельну ділянку, площею 3,13 га, на території Новоолександрівської сільради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт видано 23 червня 2009 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 4. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.(а.с. 7).

До отримання державного акту, 3 січня 2002 року (дата підписання угоди сторонами), орендодавець ОСОБА_2 та орендар СТОВ «Лощанське», що розташоване в с. Новоолександрівка Олександрівського району Донецької області , уклали договір оренди земельного паю в розмірі 3,38 умовних гектар строком на 5 років. Строк дії договору зазначено його умовами: з 1 січня 2002 року по 2006 рік (п. 2.3. договору). Договір зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) 3 липня 2002 року за № 780. (а.с. 8-10)

16 травня 2016 року в журналі за № 52 зареєстрована заява ОСОБА_2 про виведення із сівозміни належної йому земельної ділянки за державним актом на право власності на землю НОМЕР_1, площею 3.13 га. Заява датована 15 травня 2016 року. (а.с. 14, 144,145).

За витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2, площею 3.13 га, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 23 червня 2009 року Олександрівським відділом земельних ресурсів, зареєстроване право оренди строком на 10 років. Сторони договору: орендар - Сільськогосподарське ТОВ «Лощанське», орендодавець - ОСОБА_2. Договір оренди № 96 від 21 вересня 2011 року. Дата та час реєстрації договору - 16 травня 2016 року о 14 годині 52 хвилини.( а.с.12-13).

Відповідно до наданого спірного договору оренди землі від 21 вересня 2011 року ОСОБА_2 (орендодавець) надав СТОВ «Лощанське» (орендар) земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 3,13 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради ( п. 1.2 договору).

Строк дії договору - 10 років. ( п. 6 договору).

Річна орендна плата встановлена в розмірі 2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки , складає 925,29 грн. та сплачується один раз на рік, не пізніше 31 грудня.( п.7.9 договору).

Відповідно до п. 38, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір містить підписи: орендодавець - ОСОБА_2, орендар - СТОВ «Лощанське» с. Новоолександрівка Олександрівського району Донецької області.

До договору приєднані акт визначення та встановлення меж земельної ділянки в натурі від 21 вересня 2011 року та акт приймання-передачі земельної ділянки від 21 вересня 2011 року. Вказані акти підписані від імені ОСОБА_2 та СТОВ «Лощанське».( а.с. 120-128).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №11362/1933 встановлено, що спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою.(а.с. 74-79).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону).

Судом під час розгляду справи встановлено, що спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою. Таким чином спірний договір був укладений без волевиявлення позивача, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недійсність спірного договору на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд також установив, що позивач дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди, лише у липні 2016 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Посилання представника відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору, оскільки позивач отримував плату за користування землею, суперечить нормам статті 261 ЦК України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 22 квітня 2015 року по справі № 6-48цс15 та є обов'язковою для застосування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки висновків, зроблених судом першої інстанції, в апеляційному суді позивачем не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2017 року немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лощанське» відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: