Справа № 458/457/17
РІШЕННЯ

18 липня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Яворської Ю.В., розглянувши в м.Турці Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив:

04.05.2017 року до суду із позовом звернувся ОСОБА_1.

Посилається на те, що 16 вересня 2016 року близько 18 год. 20 хв. в м.Турка, по вул. Шевченка, 14, ОСОБА_2 вчинив наїзд на його металеву огорожу. За вчинення цього проступку відповідач притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, згідно з постановою судді Турківського районного суду Львівської області від 26.10.2016р. (справа №458/1088/16-п, 3/458/495/2016).

Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою відшкодувати завдану матеріальну шкоду та починити огорожу. Проте відповідач відмовляється це робити. В результаті він змушений був сам найняти робітників, купити матеріал, а саме: бляху, трубу профільну, електроди та починити пошкоджену огорожу. Загальна сума лише придбаних матеріалів становить 3 тисячі 420 грн. Це без врахування оплати праці робітників, які здійснювали ремонт огорожі. Вказана сума підтверджується копіями відповідних товарних чеків від 14.03.2017 року та 20.03.2017 року. Вважає, що завдану матеріальну шкоду потрібно стягнути з відповідача.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на його користь відшкодування майнової шкоди, понесеної ним внаслідок пошкодження відповідачем його загорожі в розмірі 3420 гривень та судові витрати в сумі 640 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та уточнив, що на даний час огорожа ще не поремонтована, він лише придбав матеріали для ремонту та має намір сам її відремонтувати, електроди йому потрібні для проведення зварки металевих частин загорожі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, позов не визнав і пояснив, що, дійсно, 16.09.2017 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу; виконуючи маневр повороту ліворуч, допустив наїзд на металеву огорожу позивача на вул. Шевченка, 14, в м. Турці, внаслідок чого автомобіль отримав зовнішні технічні пошкодження та пошкодив металеву огорожу позивача.

Він хотів цю загорожу відремонтувати самостійно, однак позивач не допускає його до своєї огорожі. Вважає, що цю загорожу він може відремонтувати самостійно за одну годину, оскільки пошкодження є незначними.

Вислухавши сторони, здійснивши вихід на місце вчинення наїзду на загорожу за адресою: м.Турка, вул. Шевченка,14, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 458/1088/16-п (3/458/495/2016)обставини справи, всі надані суду сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16.09.2016 року о 18 год. 20 хв. в м. Турка, вул. Шевченка, 14, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, виконуючи маневр повороту ліворуч, допустив наїзд на металеву огорожу, внаслідок чого автомобіль отримав зовнішні технічні пошкодження та пошкодив металеву огорожу позивача ОСОБА_1, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок наїзду на даній огорожі є значні пошкодження: два листи бляхи, із яких складається огорожа, пошкоджені і підлягають заміні: на них є значні розлами, подряпини; також погнута і відламана від бляхи труба профільна довжиною 8 метрів, на якій тримаються металеві елементи огорожі, яка також підлягає заміні. Без використання нових елементів загорожі під час ремонту така не буде мати первісного вигляду і краси.

Внаслідок наїзду на загорожу розмір заподіяної позивачу майнової шкоди становить 3280 гривень (2000 гривень +640 гривень), яка складається із вартості пошкоджених двох листів бляхи та 8 метрів труби профільної.

Наведені вище обставини підтверджуються: матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 458/1088/16-п (3/458/495/2016), товарними чеками від 17.03.2017 року та 20.03.2017 року і оглядом на місці від 18.07.2017 року.

Не довіряти даним доказам у суду підстав немає.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи наведені вище встановлені судом обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення: до відшкодування позивачу підлягає вартість пошкоджених двох елементів загорожі (бляхи) та 8 метрів труби профільної (металевого елементу, на якому тримаються бляхи), всього на суму 2640 гривень.

Що стосується вимоги позивача про вішкодування йому вартості електродів вартістю 140 гривень, суд вважає, що така до задоволення не підлягає, так як загорожа ще не відремонтована, електроди не використовувалися, тому вимога про відшкодування за можливі майбутні витрати суд вважає такою, що не грунтується на законі.

Також суд вважає, що не грунтується на законі бажання відповідача самостійно ремонтувати загорожу позивача, оскільки твердження відповідача про незначні пошкодження огорожі позивача і про те, що огорожу можна відремонтувати без придбання нових її елементів не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки при виході на місце судом встановлено, що без придбання елементів загорожі вона не буде мати первісного вигляду і краси. Суд також вважає, що позивач має право на відновлення своєї огорожі у її первісному вигляді.

В силу ст. 88 ЦПК України стягненню із відповідача в користь позивача підлягає також відшкодування його судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 640 гривень.

Керуючись статтями 4,10,11,60,212-215 ЦПК України ст. 1166 ЦК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в розмірі 2640 гривень та судових витрат в розмірі 640 гривень, а всього 3280 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 10 днів із дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 22 липня 2017 року.

Суддя -