Справа № 682/2628/16-ц
Провадження № 2/682/65/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? частину майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в

01.11.2016 р ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна 76/100 частин кафе «Піцерія», розташованого в м. Славута Хмельницької області по вул.. Соборності, 24 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ним права власності на ? частину цього майна, що становить 76/200 частин кафе «Піцерія», розташованого в м. Славута Хмельницької області по вул.. Соборності, 24.

До початку судового розгляду 05.01.2017 р ОСОБА_3 звернулася в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ квартири №4 загальною площею 66,6 кв.м. по вул.. Соборності, 24 в м. Славута Хмельницької області , яка є спільною сумісною власністю подружжя, визнання за нею права власності на ? частину вказаної квартири та стягнення з ОСОБА_1 в її користь 315513 грн 80 коп, що становить половину суми погашеного нею кредитного зобовязання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що з 25 квітня 1997 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Рішенням суду від 02.04.2014 р шлюб розірвано. Згоди щодо поділу спільного сумісного майна подружжям не досягнуто. За час шлюбу ними було придбано за спільні кошти квартири в будинку № 24 по вул.. Соборності в м. Славута, які в подальшому були добудовані та переобладнані в кафе «Піцерія», в якому право власності на 76% від цілого приміщення було оформлено на відповідачку ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності, виданого Славутською міською радою 19.03.2009 р, та зареєстроване 23.04.2009 р у Славутському БТІ. Вважає, що 76/100 частин кафе «Піцерія» є спільною сумісною власністю подружжя, а тому просить визнати за ним право власності на 76/200 частин кафе «Піцерія» по вул.. Соборності в м. Славута Хмельницької області та стягнути з відповідачки судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просить відмовити в їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримала і пояснила, що з 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 30.06.2000 р відповідно до договору купівлі-продажу спільно з ОСОБА_5 придбали в рівних частках кожна квартиру № 5 загальною площею 56,5 кв.м. по вул.. Соборності (Радянська), 24 в м. Славута Хмельницької області з метою здійснення підприємницької діяльності. 08.08.2001 р рішенням виконкому Славутської міської ради ця квартира була переведена із житлової у нежитлову для розміщення кафе. 15.12.2004 р на підставі договору дарування з метою розширення кафе ОСОБА_5 подарувала їй квартиру АДРЕСА_1, яка теж була переведена із житлового фонду в нежитловий для розміщення кафе. Після переведення вказаних квартир у нежитлові приміщення, вона, як приватний підприємець, з метою здійснення підприємницької діяльності уклала договори оренди земельних ділянок, на яких в установленому порядку здійснено добудову до кафе з метою розширення підприємницької діяльності і отримання прибутку. Зазначені добудови введені в експлуатацію у 2007 році; загальна площа кафе стала 239,6 кв.м.; належна їй доля склала 76%, а доля ОСОБА_6 (ОСОБА_5) 24%. Добудова та оренда земельних ділянок здійснювалась за її кошти та кошти ОСОБА_6 У 2010 році вона, як приватний підприємець, додатково заключила договір оренди земельної ділянки по вул.. Соборності, 24 в м. Славута, на якій за спільні кошти із ОСОБА_6 здійснила добудову кафе, в результаті чого площа кафе збільшилася до 725,4 кв.м. та, відповідно, її частка склала 5/6, частка ОСОБА_6 1/6. Реєстрація права власності на ці частки здійснена 22.01.2013 р. У вересні 2013 р, як встановлено рішенням суду, вона припинила спільне проживання з ОСОБА_1, а 02.04.2014 р шлюб було розірвано рішенням суду. У 2015 р вона заключила додатковий договір оренди земельної ділянки по вул.. Соборності, 24 в м. Славута та разом із ОСОБА_6 за власні кошти здійснила добудову, в результаті чого загальна площа кафе збільшилась до 954,8 кв.м. з відповідними долями: її 86/100, ОСОБА_6 14/100. Вважає, що приміщення кафе по вул.. Соборності, 24 в м. Славута придбане нею, як фізичною особою-підприємцем та використовується в її підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку, є її особистою власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя. Тому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Зустрічний позов ОСОБА_3 підтримала і пояснила, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1, 02.04.2013 р вони спільно придбали квартиру № 4 загальною площею 66,6 кв.м. по вул.. Соборності, 24 в м. Славута Хмельницької області, яка є спільною сумісною власністю подружжя. Крім цього, 26.11.2007 р вони взяли в банку споживчий кредит, за який у грудні 2007 р ОСОБА_1 придбав автомобіль ОСОБА_7. Кредитний договір був укладений з нею. На час фактичного припинення спільного проживання, тобто станом на 01.10.2013 р заборгованість за кредитом склала 23 336,82 дол.США. Від погашення кредитних зобовязань ОСОБА_1 відмовився, після розірвання шлюбу вказаний автомобіль продав. Кредитні зобовязання вона погасила самостійно. Вважає, що кредитна заборгованість в сумі 23 336,82 дол.США є спільним боргом подружжя. Тому просить задовольнити зустрічний позов, поділити квартиру АДРЕСА_2, визнавши за нею право власності на ? частину спірної квартири; стягнути з ОСОБА_1 на її користь1/2 частку погашених нею кредитних зобовязань, що становить 315513 грн 80 коп по курсу Нацбанку на момент звернення із зустрічним позовом до суду; стягнути в її користь понесені судові витрати.

ОСОБА_1 зустрічний позов визнав частково і пояснив, що квартира АДРЕСА_3 придбана в період шлюбу з ОСОБА_3, тому є спільною сумісною власністю подружжя і не заперечує проти визнання за відповідачкою права власності на ? її частину. Щодо поділу кредитного зобовязання на суму 23 336,82 дол.США, то у грудні 2015 р він купив для ОСОБА_3 автомобіль Nissan-Juke, а тому жодних зобовязань перед відповідачкою не має. Тому просить зустрічний позов задовольнити частково.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1997 року, який розірваний рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.04.2014 р (а.с.3).

Рішенням суду від 02.04.2014 р встановлено, що сімя розпалася фактично у вересні 2013 року (а.с.3).

В період спільного сумісного проживання сторін, 30.06.2000 р ОСОБА_3 та ОСОБА_5 купили в рівних частках кожен трьохкімнатну квартиру № 5 загальною площею 56,5 кв.м. по вул.. Радянській (Соборності), 24 в м. Славута Хмельницької області, що стверджується договором купівлі-продажу (а.с.72). Отже, частка ОСОБА_3 у цій квартирі склала ? або 28,25 кв.м.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 11 березня 2015 року у справі №6-21цс15, основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК).

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст.61 СК).

В силу положень ч. 2 ст.. 60 СК України, ? частина квартири № 5 по вул.. Радянській (Соборності), 24 в м. Славута Хмельницької області є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені в ст.57 СК.

Одним із видів розпорядження власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, установлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (ст.320 ЦК).

Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані гл.5 ЦК.

Так, згідно з ст.52 ЦК фізична особа підприємець відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, всім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа підприємець, яка перебуває в шлюбі, відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, всім своїм особистим майном і часткою в спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме йому при поділі цього майна.

Отже, майно фізичної особи підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичною особою підприємцем) уважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Використання одним із подружжя зазначеного майна для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано при обранні способу поділу цього майна.

Судом встановлено, що 26.03.2001 р ОСОБА_3 була зареєстрована субєктом підприємницької діяльності як фізична особа підприємець за видами діяльності: діяльність туристичних агентств, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний), надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. 09.08.2001 р ОСОБА_1 був зареєстрований субєктом підприємницької діяльності як фізична особа підприємець за видами діяльності: роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (основний), обслуговування напоями. Наведене стверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі рішення виконкому Славутської міської ради від 22.06.2000 р № 146 підприємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт та переобладнання придбаної квартири № 5 по вул.. Радянській (Соборності), 24 в м. Славута під піцерію на основі погодження ЖЕКу (а.с. 124).

Рішенням виконкому Славутської міської ради від 08.08.2001 р № 205 затверджено акт Державної технічної комісії по прийняттю в експлуатацію піцерії по вул.. Радянській, 24 з основними показниками: загальна площа 66,3 кв.м., площа торгового залу 31,6 кв.м. (а.с.125).

Наведене свідчить про збільшення площі квартири № 5 по вул.. Радянській (Соборності), 24 за рахунок переобладнання, здійсненого спільно ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Судом також встановлено, що 15.12.2004 р ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 квартиру № 7 загальною площею 54,0 кв.м. по вул.. Радянській (Соборності), 24 в м. Славута Хмельницької області, що стверджується договором дарування (а.с.74).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України квартира № 7 загальною площею 54,0 кв.м. по вул.. Радянській (Соборності), 24 в м. Славута Хмельницької області є особистою приватною власністю ОСОБА_3

Рішенням виконкому Славутської міської ради від 24.02.2005 р № 46 квартира № 7 по вул.. радянській, 24 в м. Славута виведена з житлового фонду і ОСОБА_3 надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт для реконструкції нежитлового приміщення по вул.. Радянській, 24/7 під кафе (а.с.126).

Рішенням виконкому Славутської міської ради від 30.05.2005 р № 161 надано дозвіл ОСОБА_3 на будівництво прибудови розміром 4,5х10,0 м до кафе «Піцерія» по вул.. Радянській, 24 на відведеній земельній ділянці (а.с.126). 17.10.2005 р Інспекція ДАБК та 16.12.2005 р виконком Славутської міської ради дали дозвіл ОСОБА_3 на виконання будівельних робіт будівництво прибудови до кафе «Піцерія» по вул.. Радянській, 24 (а.с.116, 117).

У 2007 році рішенням сесії Славутської міської ради від 23.02.2007 р № 18.5-7/2007 ПП ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 28,0 кв.м. під прибудову до житлового будинку зі сторони двору по вул.. Радянській, 24 з земель житлової та громадської забудови м. Славута (а.с.127).

Рішенням виконкому Славутської міської ради від 22.03.2007 р № 126 затверджено акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію кафе «Піцерія» по вул.. Радянській, 24 (власник ОСОБА_3В.): загальна площа кафе 239,6 кв.м., площа торгових залів 148,3 кв.м. (а.с.77).

19.03.2009 р виконавчим комітетом Славутської міської ради видане свідоцтво про право власності, відповідно до якого 181,7 кв.м. приміщень першого та другого поверху, що становить 76 % від цілого приміщення кафе «Піцерія», загальна площа якого 239,6 кв.м., та яке розміщене по вул.. Соборності (Радянська), 24 в м. Славуті, дійсно належить ОСОБА_3 (а.с.70), а також свідоцтво право власності, відповідно до якого 57,9 кв.м. приміщень першого та другого поверху, що становить 24 % від цілого приміщення кафе «Піцерія», загальна площа якого 239,6 кв.м., та яке розміщене по вул.. Соборності (Радянська), 24 в м. Славуті, дійсно належить ОСОБА_6 (а.с.71).

Рішенням виконкому Славутської міської ради від 22.03.2007 р № 160 ПП ОСОБА_3 надано дозвіл на розміщення обєкту торгівлі (кафе «Батискаф») по вул.. Радянській, 24 та погоджено режим роботи (а.с.128).

Сесія Славутської міської ради рішенням від 25.12.2008 р № 5.4-26/2008 продовжила строк дії договору оренди земельної ділянки по вул.. Соборності, 24 для здійснення комерційної діяльності ПП ОСОБА_3 (а.с.131).

28.01.2009 р виконавчий комітет Славутської міської ради рішенням № 16 надав дозвіл ОСОБА_3 на проведення проектно-вишукувальних робіт та будівництво 2-х поверхової добудови розміром 16,0х7,0 м до піцерії «Батискаф» по вул.. Соборності, 24 з дворового фасаду (а.с.130).

11.03.2011 р Інспекція ДАБК у Хмельницькій області надала дозвіл ПП ОСОБА_3 № 066 на виконання будівельних робіт з будівництва 2-х поверхової добудови до піцерії «Батискаф» по вул.. Соборності, 24 в м. Славута хмельницької області (а.с.123).

11.01.2013 р внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна про право власності ОСОБА_3 на 5/6 часток у праві спільної часткової власності на нежиле приміщення по вул.. Соборності, 24 в м. Славута загальною площею 725,4 кв.м. (а.с.79-80).

Свідоцтво про право власності на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на нежиле приміщення по вул.. Соборності, 24 в м. Славута загальною площею 725,4 кв.м. видане 24.01.2013 р ОСОБА_6 (а.с.78).

Судом досліджено також довідки Славутської ОДПІ від 23.03.2017 р № 972/10/22-14-13-01-10 та від 11.04.2017 р № 1243/10/22-14-13-01-10 про доходи ПП ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_3 за 2001-20016 роки (а.с.157-158, 170-171).

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що ? частина квартири № 5 загальною площею 56,5 кв.м. по вул.. Радянській (Соборності), 24 в м. Славута Хмельницької області, яка визнана судом спільною сумісною власністю сторін, як подружжя, була переобладнана в нежитлове приміщення для здійснення підприємницької діяльності відповідачкою ОСОБА_3 і станом на 11.01.2013 р істотно збільшилась за рахунок приєднання подарованої їй квартири № 7 за цією ж адресою, що є особистою власністю відповідачки, та за рахунок реконструкції і перебудови за спільні кошти з ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_1 в ході судового розгляду не довів факт участі коштами або працею в істотному збільшенні частки спільного майна.

Крім цього, на момент розірвання шлюбу між сторонами частка ОСОБА_3 у приміщенні кафе по вул.. Соборності, 24 в м. Славута становила 1/6 частку у праві спільної часткової власності, а не 76/100, як вказує у позовних вимогах ОСОБА_1

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 07.07.2016 р частка ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення по вул.. Соборності, 24 в м. Славута становить 86/100, частка ОСОБА_6 14/100 (а.с.81--82), а не 76/100 та 24/100 відповідно, як вказано в позовній заяві .

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 11 березня 2015 року у справі №6-21цс15, право подружжя на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено в ст.69 СК. Поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо іншого не визначено домовленістю між ними (чч.1, 2 ст.71 СК), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи підприємця може бути обєктом спільної власності подружжя та предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними.

Вимогу про виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості належної йому частки у спільному майні відповідно до ч.2 ст.364 ЦК ОСОБА_1 не заявив.

Згідно зі ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому суд не може вийти за межі позовних вимог і вирішити питання про виплату грошової компенсації.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 не довів ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні факт спільної сумісної власності сторін, як подружжя, на 76/100 частин кафе «Піцерія». Тому його позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Разом з тим, судом встановлено, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, 02.04.2013 р сторони придбали двохкімнатну квартиру № 4 загальною площею 66,6 кв.м. в м. Славута Хмельницької області по вул.. Соборності, 24, шляхом укладення договору купівлі-продажу між продавцем ОСОБА_8 та покупцем ОСОБА_1 (а.с.101).

Відповідно до ст.. 60 СК України квартира № 4 загальною площею 66,6 кв.м. в м. Славута Хмельницької області по вул.. Соборності, 24 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Згідно зі ст.. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Шлюбний договір сторонами не укладався, інші домовленості щодо визначення часток дружини та чоловіка відсутні.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, але позивач ОСОБА_1 в ході судового розгляду визнав зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на ? частину квартири № 4 в м. Славута Хмельницької області по вул.. Соборності, 24, суд знаходить ці вимоги законними, підставними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за рахунок останніх автомобіль, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобовязання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0 про надання кредиту на споживчі цілі в сумі 50 500 доларів США, що дорівнює еквіваленту 255 025,00 грн за курсом НБУ на день укладення Договору (а.с.105-109).

Сторони визнали, що договір був укладений в інтересах сімї для придбання автомобіля ОСОБА_7.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.04.2014 р про розірвання шлюбу між сторонами встановлено, що сімя позивачки та відповідача фактично розпалася у вересні 2013 р (а.с.3).

Відповідно до ст.. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у вересні 2013 р.

З довідки ПАТ «УкрСиббанк» № 32-5/510-66 від 21 листопада 2016 р вбачається, що станом на 01.10.2013 р ОСОБА_3 мала кредитні зобовязання по договору № 0 від 26.11.2007 р, стан кредитної заборгованості складав 23336,82 доларів США (а.с.110).

Згідно з довідкою ПАТ «УкрСиббанк» № 32-5/510-67 від 21 листопада 2016 р станом на 21.11.2016 р ОСОБА_3 не має отриманих та непогашених кредитів в АТ «УкрСиббанк» (а.с.111).

З наведеного вбачається, що після припинення шлюбних відносин ОСОБА_3 самостійно виконала кредитні зобовязання за кредитним договором № 0 від 26.11.2007 р, укладеним в інтересах сімї.

А отже, відповідно до частини четвертої статті 65 СК України та правової позиції Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, враховуючи встановлені фактичні обставини, можна дійти висновку, що у сторін виникло зобовязання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

ОСОБА_1 визнав, що не відшкодовував ОСОБА_3 ? частку сплаченого нею особисто після припинення шлюбних відносин кредиту, а його твердження про те, що в рахунок кредитного зобовязання у грудні 2015 р він придбав для ОСОБА_3 автомобіль Nissan-Juke, спростовуються поясненням ОСОБА_3 та договором купівлі-продажу транспортного засобу № 091215-1 від 9 грудня 2015 р, з якого вбачається, що покупцем автомобіля Nissan-Juke є ОСОБА_3, договір укладений після розірвання шлюбу між сторонами (а.с.147).

Тому на підставі наведеного суд знаходить зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 ? суми погашеного кредиту в період з 01.10.2013 р обґрунтованими та законними.

Провівши математичні розрахунки, встановлено, що ? суми погашеного ОСОБА_3 кредиту становить 11668,41 дол.США (23336,82 дол.США : 2 = 11668,41 дол.США), що за курсом НБУ станом на день розгляду справи судом (12 липня 2017 р) становить 303028,61 грн (11668,41 дол.США х 25,97 грн/дол..США = 303028,61 грн).

Відповідно до ст.. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

У звязку з наведеним позовна вимога ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 в її користь половину суми за погашення кредитного зобовязання підлягає задоволенню частково в розмірі 303028,61 грн.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України понесені ОСОБА_1 судові витрати відшкодуванню не підлягають. Судові витрати, понесені позивачкою ОСОБА_3, підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 в сумі 3516 грн 00 коп.

Керуючись ст..ст. 8,10, 11, 14, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст..ст. 60, 61, 65, 69, 70, 71 СК України, ст.. 533 ЦК України, суд

в и р і ш и в

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання 76/100 частин кафе «Піцерія» по вул.. Соборності, 24 в м. Славута Хмельницької області спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_1 права власності на 76/200 частин кафе «Піцерія» по вул.. Соборності, 24 в м. Славута Хмельницької області.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 половину суми погашеного кредитного зобовязання за період з 01.10.2013 р за кредитним договором № 0 від 26.11.2007 р, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, в розмірі 303028,61 грн. та 3516 грн 00 коп судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя