Справа № 415/3741/17
Провадження № 2-о/415/437/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

за участю лікаря-психіатра ОСОБА_3,

прокурора Коваленко М.С.,

законного представника хворого ОСОБА_4,

хворого ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за заявою головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_6 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_6 звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_5.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку з 1989 року з діагнозом «легка розумова відсталість, дебільність середнього ступеню враженості». У клініці хвороби переважає недорозвиненість інтелектуально мнестичних функцій та емоційно вольові порушення. З раннього дитинства відставав в психічному та фізичному розвитку. Програму загальноосвітньої школи не засвоїв, закінчив допоміжну школу інтернат в місті Гірське вступив до ПТУ, але спеціальність отримати не зміг. Щорічно лікувався в Лисичанській ОПЛ, Луганській ОКПНЛ, Сватівській ОПЛ. Притягувався до кримінальної відповідальності. На початку жовтня 2007 року здійснив відкрите викрадення чужого майна. А також з листопада 2007 року по лютий 2008 року здійснив ряд відкритих викрадень чужого майна викрадав жіночі ангорські шапки з метою отримання сексуального задоволення. Проходив судово психіатричну експертизу в Луганській ОКПНЛ, де встановлений діагноз легка розумова відсталість. Дебільність середнього ступеню, різко виражене порушення потягів (фетишизм). Був визнаним неосудним. Знаходився на примусовому лікуванні з 16.08.2008 року по 07.03.2009 року. Після виписки повторно здійснив правопорушення за ст. 186 ч. 2 КК України, повторно проходив лікування в СОПЛ з 17.07.2009 року по 21.06.2010 року. При виписці хворому призначена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку (рішення суду міста Лисичанська від 03.06.2009 року, рішення Сватівського районного суд від 07.06.2010 року). З березня 2011 року стан погіршився, став знову викрадати жіночі шапки з метою сексуального задоволення, було заведено кримінальну справу за ст. 186 ч. 1 КК України, направлений на СПЕ. Знаходився на примусовому лікуванні з посиленим режимом в м. Ждановка з 10.08.2011 року по 11.06.2013 року на підставі постанови Лисичанського міського суду луганської області від 30.05.2011 року для подальшого лікування переведений до Перевальської ОПЛ згідно з постановою Ждановського міського суду Донецької області від 21.05.2013 року. Де знаходився з 11.06.2013 року по 19.06.2013 року. Для подальшого лікування був переведений до Сватівської ОПЛ згідно з райованням для проходження примусового лікування з звичайним наглядом. Рішенням Сватівського районного суду від 23.05.2014 року примусова міра медичного характеру змінена з стаціонарного примусового лікування на АППП, але до серпня знаходився на лікуванні в СОПЛ. В листопаді 2015 р. скоїв правопорушення по ст. 186 ч. 1, проходив судово-психіатричну експертизу в СОПЛ. Рішенням Лисичанського міського суду від 30.0.32016 р. був направлений на примусове лікування в СОПЛ, де знаходився з 16.05.2016 по 09.01.2017. Рішенням Сватівського районного суду від 22.12.2016 р. примусового лікування було змінено на АППП. Останній раз госпіталізований в Сватівську обласну психіатричну лікарню з 16.05.2016 р. по 09.01.2017.

Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом ОСОБА_7, психіатрами ОСОБА_8, ОСОБА_9, які, враховуючі схильність хворого до противоправним діям, разгальмованість потягів, емоційно вольові порушення, прийшли до висновку, що хворий потребує в продовженні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку громадянину ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючому за адресою: м. Лисичанськ, вул.. ім.. ОСОБА_11АДРЕСА_1.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_3. пояснив, що хворий перебуває на диспансерному обліку з 1989 року з діагнозом «легка розумова відсталість, дебільність середнього ступеню враженості», враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивні дії по відношенню до матері, схильність до ухилення від лікування, хворий потребує в продовженні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Просила заяву задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Коваленко М.С. пояснила, що заяву слід задовольнити.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що проти задоволення заяви не заперечує, з рішенням суду заздалегідь згодна.

В судовому засіданні хворий ОСОБА_5 не заперечував проти продовження амбулаторної психіатричної допомоги.

Вислухавши думку представника психіатричного закладу, прокурора, законного представника хворого, хворого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 22.12.2016 року, змінено ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом в умовах стаціонару на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

З висновку лікарів-психіатрів стосовно особи з тяжким психічним розладом, яка потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку від 03.07.2017 року, вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід ІІІ групи. З 1989 року перебуває на обліку з приводу легка розумова відсталість, дебільність середнього ступеню враженості, з емоційно вольовою нестійкістю. Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах, остання госпіталізація в СОПЛ з 16.05.2016 року по 09.01.2017 року.

Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, так як виявляє тяжкий розлад у формі легкої розумової відсталості, дебільність середнього ступеню враженості, з явною емоційно вольовою нестійкістю, в силу якого він може заподіяти значної шкоди своєму здоровю, у звязку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_6 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 235, 279-282 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_6 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати доцільним продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, строком на 6 (шість) місяців.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2