Номер провадження: 22-ц/785/2593/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 автомобільної школи Товариства сприяння обороні України на дії державного виконавця Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 автомобільної школи Товариства сприяння обороні України ОСОБА_5 на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року,

встановила:

21.09.2016 року представник ОСОБА_2 автомобільної школи Товариства сприяння обороні України звернувся до суду зі скаргою, яку мотивує тим, що державним виконавцем перевищені службові повноваження під час примусового виконання рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 03.11.2016 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 автомобільної школи товариства сприяння обороні України на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі та судові витрати у сумі 30079,01 грн., оскільки відповідно до рішення суду способом його виконання є звернення стягнення коштів ОСОБА_2 з розрахункового рахунку у АТ «Ощадбанк», тоді як державний виконавець Лисенко Н.Б. винесла постанови про накладання арешту на все майно та оголосила розшук автомобіля, який належить ОСОБА_2

07.11.2016 року скаржник доповнив скаргу та наголошував на тому, що державним виконавцем порушено встановлений законом порядок черговості примусового виконання рішення та зазначав, що майно скаржника у вигляді транспортних засобів є майном другої черги, воно безпосередньо використовується для надання послуг навчання з водіння, є майном, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави та стоїть на обліку у військкоматі відповідно до ст.6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тому державний виконавець протягом трьох робочих днів повинен був повідомити центральний орган виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно, про накладення арешту на майно такого боржника та подати відомості про склад і вартість майна, на яке накладено арешт, а також про розмір вимог стягувача. Крім того вимоги виконавчого документу частково виконані та ОСОБА_4 сплачено неоспорювану суму заборгованості по заробітній платі.

Також представник скаржника вважає неправомірними дії державного виконавця щодо перерахування коштів, які були перераховані 25.08.2016 року від Одеської обласної організації ТСО України на розрахунковий рахунок ДВС в сумі 600 грн. на користь ОСОБА_6 та 600 грн. на користь ОСОБА_7, на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 в сумі 1090 грн.92 коп. та виконавчий збір в сумі 109,08 грн., оскільки виконавець застосовує до зазначених перерахувань норми права, які набрали законної сили після здійснення зазначеного перерахування.

Крім того скаржник вважає неправомірною відмову виконавчої служби від звернення до суду з відстрочкою виконання рішення за заявою боржника відповідно до ст.36 Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, з підстав, набрання 05.10.2016 року законної сили нового Закону України «Про виконавче провадження» до ст.33 якого виконавець позбавлений такого права, оскільки відповідно до п 6. Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тому ст. 33 нового закону не може застосовуватися до зазначених правовідносин.

Враховуючи вищенаведене скаржник просив визнати дії Державного виконавця Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 неправомірними; зобов'язати ОСОБА_2 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винести постанову, якою скасувати наступні постанови: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 12.04.2016 року про накладення арешту на все майно та заборону відчужувати будь-яке майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 автомобільної школи Товариства сприяння обороні України м. Ананьїв,; постанови від 12.04.2016 року, від 12.06.2016 року та від 12.08.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження якими накладено арешт на автомобіль НОМЕР_1, 2012 року випуску, та заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна що належить боржнику ОСОБА_2 автомобільна школа товариства сприяння обороні України; постанову від 12.08.2016 про розшук майна боржника, якою оголошено розшук автомобіля НОМЕР_1, 2012 року випуску, що належить боржнику ОСОБА_2 автомобільна школа товариства сприяння обороні України. Крім того просив вилучити із загальнодержавної бази даних Головного сервісного центру МВС України відомості про арешт та розшукуваний транспортний засіб ОСОБА_2 автомобільної школи Товариства сприяння обороні України; зобовязати державного виконавця перерахувати кошти у розмірі 600 грн. на користь ОСОБА_6 та 600 грн. на користь ОСОБА_7 та зобовязати державного виконавця звернутися до суду з заявою про відстрочку виконання рішення.

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року скаргу ОСОБА_2 автомобільної школи Товариства сприяння обороні України залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник ОСОБА_2 автомобільної школи Товариства сприяння обороні УкраїниОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в який з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заявлених вимог скарги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що з результативної частини рішення способом виконання судового рішення є звернення стягнення коштів ОСОБА_2 автомобільної школи з розрахункового рахунку у АТ «Ощадбанк», тоді як державний виконавець Лисенко Н.Б. перевищила службові повноваження та наклала арешт на все майно та транспортний засіб, чим крім іншого було порушено встановлений законом порядок черговості примусового виконання рішення. Також вказує, що суд в оскаржуваній ухвалі спочатку зазначає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а потім доходить до висновку, що вимоги скарги необхідно залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

12.04.2016 року державним виконавцем Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 винесено постанову ВП №50669283 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі виконавчого листа №491/594/15-ц, виданого 23.03.2016 року Ананьївським районним судом Одеської області, якою накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України, лише в межах суми боргу (а.с.4).

З копії постанови ВП №50669283 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 12.04.2016 року державним виконавцем Лисенко Н.Б. Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області, вбачається, що накладено арешт на автомобіль «GEELY CK» д/н ВН 6064 Е1, 2012 року випуску, що належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України, лише в межах суми боргу (а.с.5).

З копії постанови ВП №50669283 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 12.06.2016 року державним виконавцем Лисенко Н.Б. Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області, вбачається, що накладено арешт на автомобіль «GEELY CK» д/н ВН 6064 Е1, 2012 року випуску, що належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України, лише в межах суми боргу (а.с.6).

З копії постанови ВП №50669283 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 12.08.2016 року державним виконавцем Лисенко Н.Б. Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області, вбачається, що накладено арешт на автомобіль «GEELY CK» д/н ВН 6064 Е1, 2012 року випуску, що належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України, лише в межах суми боргу (а.с.7).

Також встановлено, що 12.08.2016 року державним виконавцем Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову ВП №50669283 про розшук майна боржника на підставі виконавчого листа №491/594/15-ц, виданого 23.03.2016 року Ананьївським районним судом Одеської області, якою оголошено розшук майна, що належить боржнику: автомобіль «GEELYCK» д/н ВН 6064 Е1, 2012 року випуску, що належить ОСОБА_2 автомобільній школі товариства сприяння оборони України (а.с.8).

З копії інформаційної довідки про виконавче провадження ВП №50669283 від 19.09.2016 року, вбачається, що 30.03.2016 року на адресу Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшов виконавчий лист №491/594/45-ц від 23.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 автомобільної школи товариства сприяння оборони України на користь ОСОБА_4 заборгованості по заробітній платі в сумі 27341,81 грн., в звязку з чим 31.03.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №51814823 за вказаним виконавчим листом, про що винесено відповідну постанову на надано строк до 06.04.2016 року щодо добровільного виконання рішення боржником. В звязку з тим, що борг не погашено, 07.04.2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 2734,18 грн., а 12.04.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Також 10.04.2016 року винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Оскільки борг не погашено, 12.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в звязку з чим цього ж числа винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того з даної інформаційної довідки вбачається, що до складу зведеного виконавчого провадження входять також інші виконавчі провадження: 50668891, 50669283, 50863330. Також 16.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.9-10).

Згідно ксерокопії заяви від 15.09.2016 року представника ОСОБА_2 автомобільної школи товариства сприяння оборони України вбачається прохання надати ДВС можливість ознайомлення із ВП№50669283 (а.с.15).

З копії виконавчого листа №491/594/15-ц, виданого 23.03.2016 року Ананьївським районним судом Одеської області, вбачається, що з ОСОБА_2 автомобільної школи товариства сприяння обороні України на користь ОСОБА_4 стягнено 10144,89 грн. заборгованість по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку, станом на 18.08.2015 року та 19434,12 грн. - суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 22.01.2015 року по 20.08.2015 року та 500,00 грн. витрат повязаних з наданням юридичної допомоги, а всього 30079,01 грн. (а.с.23)

Також зясовано, що згідно ксерокопії платіжного доручення № 253 від 25.08.2016 року, перераховано Одеським ОО ТСОУ 600 грн., оплату по рішенню суду ОСОБА_6 (а.с.31).

Встановлено, що згідно ксерокопії платіжного доручення № 254 від 25.08.2016 року перераховано Одеським ОО ТСОУ 600 грн., оплату по рішенню суду ОСОБА_7 (а.с.32)

Крім того зясовано, що 19.10.2016 року за вих. №1205 директору ОСОБА_2 автомобільної школи ТСО України в Одеській області надійшло письмове повідомлення від начальника відділу ДВС щодо вирішення питань відстрочки або розстрочки виконання рішення суду (а.с. 42).

Згідно повідомлення №2109 від 22.11.2016 року військового комісару Ананьївського району автомобіль «GEELY CK» д/н ВН 6064 Е1, 2012 року випуску відноситься до групи «Б» відповідного обліку (а.с.43).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний виконувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до статей 383-385 ЦПК України визначено коло осіб які мають право на звернення із скаргою до суду, порядок подання скарги та строки для звернення із скаргою.

Відповідно до статті 385 ЦПК України встановлено строки для звернення із скаргою. 1. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у даному Законі, спрямованих на примусове виконання , в тому числі і рішень судів, а державний виконавець зобовязаний був вжити всіх заходів примусового виконання рішення, встановленого Законом, неупереджено, своєчасно та повно вчинити виконавчі дії.

Врахувавши встановлені обставини, суд першої інтонації дійшов висновку, що дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року із послідуючими змінами та перехідними положеннями в редакції і з набранням чинності Закону України від 05.10.2016 року та відповідними змінами, в яких вказано, що державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Але враховуючи технічні помилки та те, що державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області було винесено ряд постанов, які по суті не порушили права сторони, тому вищезазначені документи немає необхідності скасувати.

Що ж стосується доповнень на скаргу із доповненнями вимог від 07.11.2016 року, суд першої інтонації вважав, що при встановлених в судовому засіданні обставинах вони не підлягають задоволенню, так як на час їх вирішення порушень зі сторони державного виконавця також не встановлено.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, зясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків районного суду вони не впливають та їх не спростовують.

Посилання апелянта на те, що з результативної частини рішення способом виконання судового рішення є звернення стягнення коштів з ОСОБА_2 автомобільної школи з розрахункового рахунку у АТ «Ощадбанк», спростовуються виконавчим документом (а.с.23).

Крім того колегія суддів зауважує, що та обставина, що в оскаржуваній ухвалі суд зазначає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а потім дійшов висновку, що вимоги скарги необхідно залишити без задоволення, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки такий недолік не вплинув на правильність вирішення спору.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи ухвалу про залишення скарги без задоволення, судом першої інстанції були перевірені усі обставини справи, а також факти які мають значення для вирішення вказаного питання, таким чином оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому в силу п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 383 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 автомобільної школи Товариства сприяння обороні України відхилити.

Ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді О.Г.Журавльов

ОСОБА_8