Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/363/17
Провадження № 2/391/218/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2017р. селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області:
головуюча суддя Мумига І.М.
за участю секретаря Качинської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про:
- розірвання шлюбу між ними, який зареєстрований 03 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис №473;
- стягнення аліментів на її користь на утримання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення меншою дитиною повноліття;
- стягнення судового збору за подання позовної заяви;
- стягнення державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану;
- стягнення з відповідача на її користь судових витрат.
В позовній заяві пояснила, що 03 серпня 2002 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис №473. Від шлюбу мають двох дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Спільне життя між ними не склалось, вони не зійшлись характерами, а шлюбні відносини фактично припинені з осені минулого року; спільне господарство не ведеться, відповідач проживає на тимчасово окупованій території, з дітьми не спілкується, добровільно допомогу не надає. Подальше спільне життя є неможливим. Суперечки про поділ майна, яке є їх спільною власністю, немає. Згода про утримання дітей між ними досягнута. На утримання дітей вона бажає стягувати з відповідача аліменти. Він є військовим пенсіонером, має щомісячний регулярний дохід. Вважає, що розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача є доцільним, тому вона звернулась до суду.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не зявився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, газету „Урядовий кур`єр № 118 від 27.06.2017 року.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково по наступним підставам.
В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.
Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.
Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно свідоцтва про одруження встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований. (а.с. 8).
Причиною розірвання шлюбу послужило те, що вони не зійшлись характерами, шлюбні відносини фактично припинені з осені минулого року;, відповідач проживає на тимчасово окупованій території в Автономній Республіці Крим, спільне господарство не ведеться.
Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім`ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.
За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Спору про розподіл майна між сторонами не має. Примирення між ними не можливе.
За таких обставин суд вважає неможливим зберегти сім`ю, шлюб підлягає розірванню.
Згідно свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають двох дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 10-11).
Згідно довідки Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області № 02-25/629 від 15.06.2017 року до складу сімї позивачки входять син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. (а.с.19).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Статтею 182 СК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .
Частина 1 ст. 191 СК України зазначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Пунктом 1 статті 367 ЦПК передбачено, що рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивачки слід стягнути 640 грн.
Відповідно до ч. 7 та ч. 8 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Відмітка про розірвання шлюбу за рішенням суду робиться в паспортах громадянина України осіб, шлюб між якими розірвано, у разі їх звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за державну реєстрацію актів цивільного стану та за повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і свідоцтв, що видаються у зв`язку із зміною і поновленням актових записів цивільного стану, справляється державне мито у розмірі, визначеному законом.
Відповідно до п. 4 ст.2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 №7-93 державне мито справляється за державну реєстрацію актів цивільного стану.
З огляду на вищенаведене, позивачем не доведено, які саме витрати та в якому розмірі будуть понесені нею при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, крім цього, ст. 79 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у виді державного мита, а тому суд вважає, що таке вимога задоволенню не підлягає.
Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір за розірвання шлюбу в сумі 640 грн., на користь державної судової адміністрації судовий збір про стягнення аліментів 640 грн. та витрати на опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» в сумі 420 грн.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 112, ст. 180, 181, 182, СК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Кіровограда, жителькою АДРЕСА_1 , громадянкою України та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області та жителем АДРЕСА_2 , який було зареєстровано 03.08.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № 473.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_7 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області та жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Кіровограда, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2017 року до повноліття ОСОБА_3 - до 07.09.2022 року, а з 08.09.2022 року у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, до часу досягнення повноліття донькою ОСОБА_4 повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області та жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Кіровограда, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у справі за сплату судового збору за розірвання шлюбу в сумі 640 грн. та витрати на опублікування оголошення в газеті 420 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.М. Мумига