Справа № 347/295/17
Провадження № 22-ц/779/1223/2017
Головуючий у 1 інстанції Сабадах Б.В. Б. В.
Суддя-доповідач Проскурніцький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Шемрай Н.Б.

сторін: представника відповідачки ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на рішення Косівського районного суду від 31 травня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із зазначеним позовом, обгрунтовуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.12.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.12.2016 року має заборгованість - 21843,92 грн., яка складається з наступного: 899,93 грн. - заборгованість за кредитом, 15917,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3510,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1016,38 грн. - штраф (процентна складова). Просив позов задовольнити.

Рішенням Косівського районного суду від 31 травня 2017 року у задоволенні позову відмовленоу зв'язку з пропуском строку позовної давності.

У апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, вказує, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неналежному дослідженні судом доказів по справі та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, втановлений строк позовної давності у 50 років. Відповідач погодилась з такими умовами та підписала договір, активно користувалася кредитними коштами.

Апелянт також вказує, що згідно виписки за кредитним договором, відповідач погашала заборгованість 12.06.2014 року у сумі 90 гривень, а тому перебіг позовної давності переривався.

Крім цього, згідно умов договору клієнт банку доручає здійснювати списання з поточних та інших рахунків кошти в рахунок погашення простроченої заборгованості.

Вважає, що звернувся з позовом в межах строку позовної давності.

Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, представника відповідачки, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позичальник отримала грошові кошти в сумі 600 грн. на строк 12 місяців та зобов'язувалася повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії, обумовлені в Заяві та Умовах строки.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1, станом на 31.12.2016 року сума заборгованості за кредитним договором становила: 21843,92 грн., яка складається з наступного: 899,93 грн. - заборгованість за кредитом, 15917,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3510,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1016,38 грн. - штраф (процентна складова). ( а.с.4,5).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що банком пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з цим висновком та вважає його обгрунтованим.

З матеріалів справ також вбачається, що вказаний кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов. Згідно з умовами кредитного договору, його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам.

Пунктом 1.1.7.31 Умов передбачено, що термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в п'ятдесять років (а.с.22).

В Умовах надання кредиту фізичним особам відсутній підпис ОСОБА_1

З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 Банк звернувся 22.02.2017 року.

Представником відповідача у спорі заявлено клопотання про застосування строків позовної давності (а.с.165,166 ) до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну. Загальна позвовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст.261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У справі, яка переглядається, пунктом 1.7.31 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам встановлено позовну давність тривалістю в п'ятдесять років, не містять підпису відповідача. У анкеті-заяві позичальника від 14.12.2012 року (а.с.6) домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

Тому ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.

Зазначені положення узгоджуються із Постановою Верховного Суду України у справі за № 6-1926цс15 від 04 листопада 2015 року, яка відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'зковою дя усіх судів України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі (а.с.51-52, 165-166), є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільних справах» від 18.12.2009 року №14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Позивачем не надано доказів того, що відповідачка вчинила дії по погашенню 12.06.2014 року по погашенню 90 гривень боргу за кредитним договором, чим перервала перебіг строку позовної давності.

Самостійне списання банком коштів в розмірі 90 гривень з інших рахунків позичальника, відповідно до умов та правил надання банківських послуг, яким передбачено таке право банку, не свідчить про переривання строку позовної давності. Зазначеним обставинам судом першої інстанції дана належна правова оцінка.

Умови і правила не можна вважати складовою частиною кредитного договору, що узгоджується із раніше вказаним висновком Верховного Суду України у справі № 6-1926 цс 15.

Банк не може здійснювати платежі на користь банку ( прийняття платежу від споживача послуг), коли сам споживач повинен сплачувти кошти ( правова позиція ВСУ № 6-1746цс16 від 16 листопада 2016 року).

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 31 травня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І.Проскурніцький

Судді: М.Д. Горейко

Л.В. Ясеновенко