Справа № 565/2340/17
Провадження № 2/565/632/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що протягом останнього періоду часу шлюбні відносини сторін поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. Згідно з доводами позивачки з 11 серпня 2017 року до теперішнього часу вона і відповідач проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства і спільного бюджету не ведуть. У позовній заяві ОСОБА_1 також вказала, що між сторонами відсутнє будь-яке взаєморозуміння, ОСОБА_2 має протилежні погляди на шлюб, сімю та взаємні обовязки, не забезпечує дотримання сімейних цінностей та не підтримує моральну атмосферу в сімї на почуттях взаємної любові, поваги і взаємодопомоги. За таких обставин, позивачка вважає, що збереження шлюбу, укладеного нею із ОСОБА_2, неможливе, оскільки це суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу із відповідачем, ОСОБА_1 бажає відновити своє дошлюбне прізвище «Якубишина» та просить суд залишити їй малолітню дитину сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її вихованні.

У судове засідання сторони не зявилися повторно, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи.

26 грудня 2017 року від ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивачки від 26 грудня 2017 року слідує, що ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить суд їх задоволити. При цьому позивачка зазначила, що причиною розірвання шлюбу є небажання відповідача здійснювати виховання малолітньої дитини і небажання спільно проживати. Згідно з доводами ОСОБА_1 на теперішній час примирення між нею і ОСОБА_2 не наступило.

Відповідач повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, про що зазначив у письмовій заяві від 26 грудня 2017 року. При цьому ОСОБА_2 підтвердив факт окремого проживання сторін з 11 серпня 2017 року до теперішнього часу та зазначив, що примирення сторін є неможливим.

З врахуванням вказаних заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за належне здійснити розгляд даної цивільної справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд надав їм правову оцінку та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

29 квітня 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що 29 квітня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за №51. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №089526, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненської області 29 квітня 2014 року.

Із свідоцтва про народження серії І-ГЮ №260505, виданого Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 18 серпня 2016 року (відповідний актовий запис за №357 від 18 серпня 2016 року), слідує, що 17 серпня 2016 року у сторін народився син ОСОБА_3, який на момент розгляду справи є малолітнім.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 і письмових заяв сторін від 26 грудня 2017 року судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають протилежні погляди на життя, побут, права та обовязки подружжя. Між ними відсутнє взаєморозуміння. З 11 серпня 2017 року до теперішнього часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства і спільного бюджету та фактично припинили сімейно-шлюбні відносини між собою. На теперішній час їх примирення не наступило. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вважають неможливим збереження цього шлюбу.

Письмова заява ОСОБА_2 від 26 грудня 2017 року свідчить про повне визнання ним позовних вимог ОСОБА_1 Судом встановлено, що визнання відповідачем позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України підлягає прийняттю.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Слідуючи ст.113 СК Украъни, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін. Після розірвання шлюбу позивачка має право на відновлення її дошлюбного прізвища. Малолітню дитину сторін сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи його вік, необхідно залишити на виховання його матері позивачки по справі.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 113 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, який проживає в квартирі №41 будинку №9, корпус б, по мікрорайону Перемоги у м.Вараш Рівненської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 29 квітня 2014 року, актовий запис за №51 від 29 квітня 2014 року, - розірвати.

Відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище Якубишина.

Малолітню дитину сторін сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на вихованні його матері ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд