У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання : Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського автогаражного кооперативу "Полум"я ОШС" про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського автогаражного кооперативу "Полум"я ОШС" про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність, оскільки судом не враховано, що виконавчий лист по справі в частині стягнення моральної шкоди і судових витрат державним виконавцем відділу ДВС на його адресу повернуто не було, будь-яких повідомлень з приводу закриття виконавчого провадження 10 січня 2012 року на його адресу не надходило. Вважає, що втрата виконавчого листа відбулася з а незалежних від нього причин.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про задоволення заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Вирішуючи питання про відмову у видачі дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що докази втрати виконавчого листа відсутні і у звязку з цим відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та є передчасними.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами ,згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Частинами 4, 5 ст. 12 вказаного Закону передбачено, що строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі предявлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 22 Закону України « Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606 -Х1У (в редакції від 08 березня 2011 року) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2007 року Рівненським міським судом було ухвалене рішення в цивільній справі №2-6399/07 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського автогаражного кооперативу "Полум'я ОШС" про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди, яке набрало законної сили 09 січня 2008 року.

За заявою позивача 30 січня 2008 року видано два виконавчі листи щодо усунення перешкод в користуванні гаражем та щодо стягнення моральної шкоди і судових витрат.

В частині усунення перешкод в користуванні гаражем судове рішення було виконане, а в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат рішення суду було виконане частково, а саме - стягнуто з боржника на користь стягувача кошти в сумі 291,75 грн.

Станом на 21 червня 2010 року залишок боргу по вказаному виконавчому провадженню становив 3296,55 грн. що підтверджується ксерокопією виконавчого листа №2-6399/07 від 30 січня 2008 року (а.с. 50), копією постанови державного виконавця від 30 грудня 2008 року про повернення виконавчого документа стягувачеві (у зв'язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а. с. 60), копії постанови державного виконавця від 21 червня 2010 року про повернення виконавчого документа стягувачеві з тих же підстав (а. с. 61).

11 лютого 2011 року ОСОБА_1 повторно звернувся до державної виконавчої служби за місцем виконання рішення з виконавчим листом №2-6399/07 від 30 січня 2008 року про стягнення на його користь з відповідача залишку боргу.

Постановою державного виконавця від 03 березня 2011 року відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа (а.с. 61), однак 10 січня 2012 року державним виконавцем повторно було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, що підтверджується листом в.о. начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 за №56682 від 12 вересня 2017 року (а.с. 53).

Згідно з ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу може бути виданий дублікат цих документів.

Дублікат виконавчого листа чи судового наказу видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналом, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду. Навіть у разі часткового виконання рішення суду змінювати в дублікаті загальну суму стягнення не можна. Це враховується під час подальшого виконавчого провадження.

Звернення до суду за видачею дубліката виконавчого листа або судового наказу здійснюється або за заявою стягувача, або за поданням державного виконавця.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суд має обов'язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, чи не втратили вони законної сили.

Разом із тим, розглядаючи заяву та постановляючи ухвалу, суд першої інстанції наведених вимог закону не врахував та не перевірив, чи є в матеріалах справи будь-які докази на підтвердження добровільного виконання боржниками судового рішення, на виконання якого був виданий виконавчий лист, не перевірив та не встановив обставин втрати виконавчого листа, на які посилався заявник, не надав їм відповідної оцінки.

Суд першої інстанції не перевіривши підстави звернення за отриманням дубліката виконавчого листа, не перевірив пояснень та доводів скаржника про те, що він не отримував постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та оригіналу виконавчого листа і докази про її направлення та отримання відсутні, а пославшись на те, що суду не надано доказів, при яких обставинах виконавчі листи втрачено, та не зясував чи проводилось службове розслідування з цього приводу, зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні заяви.

Крім того, із заявою про видачу дубліката виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред'явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, процесуальною особливістю вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа є те, що за видачу стягувачу дубліката виконавчого листа справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. Обов'язок щодо сплати судового збору виникає винятково у стягувача, який звертається з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. (ст. 370 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за видачу дубліката судового наказу та виконавчого листа становить 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких підстав, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви не звернув уваги на дані обставини і прийшов до передчасного висновку, що заява не підлягає задоволенню, не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :