Справа №359/4388/17
Провадження №2/359/1839/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 28 серпня 2004 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народились син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 Позивач не бажає жити однією сім'єю з ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_1 підтримала позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не з'явився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідом-лявся про час та місце розгляду цивільної справи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 28 серпня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Подільського РУЮ у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №613. Ця обставина підтвержується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 28 серпня 2004 року (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року - дочка ОСОБА_4 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 23 лютого 2005 року (а.с.6) та серії НОМЕР_2 від 20 лютого 2007 року (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірван-ня шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 28 серпня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №613, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець