Справа № 465/6315/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/3897/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 27 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

7 листопада 2016 року позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (ПАТ «HACK «Оранта») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просив стягнути в його користь з відповідача 50 000 грн. страхового відшкодування, 500 грн. - витрат на евакуацію транспортного засобу та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21 грудня 2014 року о 1 годині 30 хвилин на перехресті вулиць Кульпарківська - Садова у місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та належного йому на праві власності автомобіля «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер НОМЕР_2, якому було завдано технічних ушкоджень. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди вказаний транспортний засіб «Volkswagen Caddy» був застрахований у ПАТ «HACK «Оранта» (поліс № АІ1785048). 21 грудня 2014 року за фактом даної ДТП розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000902. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 3 лютого 2015 року, проведеної в межах кримінального провадження, встановлено, що сума матеріального збитку, спричиненого йому (позивачу), становить 80 783,79 грн., а відновлювальний ремонт автомобіля «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер НОМЕР_2, з технічної точки зору провести можливо, однак з економічної точки зору недоцільно виконувати відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вартість якого перевищує ринкову вартість автомобіля. 16 квітня 2015 року, у зв'язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження за фактом ДТП закрите, а дії ОСОБА_5 кваліфіковані як адміністративне правопорушення. Постановою Франківського районного суду міста Львова від 7 грудня 2015 року у справі № 465/4688/15-ц, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 31 серпня 2016 року він (позивач) звернувся із заявою про страхове відшкодування до відповідача, який листом № 09-03-09/11012 від 26 вересня 2016 року йому відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП. Вважає відмову у виплаті страхового відшкодування незаконою, просить позов задовольнити.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року позов задоволено. Ухвалено стягнути з ПАТ «HACK «Оранта» на користь ОСОБА_4 50 000 грн. страхового відшкодування, 500 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньої-транспортної пригоди та 551,21 грн. судового збору, всього: 51 051,21 грн.

Рішення суду оскаржує ПАТ «HACK «Оранта», посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що страхова компанія правомірно відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв'язку із пропуском позивачем річного строку на подання заяви про страхове відшкодування.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.ст.10-11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що 21 грудня 2014 року на перехресті вулиць Кульпарківська - Садова у місті Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4

Цивільна відповідальність у зв'язку з експлуатацією транспортного засобу «Volkswagen Caddy» на час настання дорожньо-транспортної пригоди 21 грудня 2014 року була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 вересня 2014 року (поліс АІ/1785048). Страховиком є відповідач.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено дії страховика, страхувальника та потерпілої особи в разі настання дорожньо - транспортної пригоди.

31 серпня 2016 року представник позивача звернувся до страхової компанії HACK «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля 21 грудня 2014 року у ДТП.

Страхвиком прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що повідомлено заявника листом № 09-03-09/11012 від 26 вересня 2016 року.

Страховик мотивував таку відмову, посилаючись на ст. 37.1.3. та 37.1.4. Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якого підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог ст. 33-1.1.вказаного Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Позивач не повідомив відповідача про ДТП, яка мала місце 21 грудня 2014 року.

Відповідно до ст. 37.1.3. Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Статтями 37.1.3. та 37.1.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування з передбаченими ст. 35 цього Закону додаткоами впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого.

Після подачі заяви про страхове відшкодування відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування. Цією статтею Закону передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Тобто, відтерміновується прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, а не час звернення із заявою про виплату страхового відшкодування.

Колегія суддів прийшла до висновку, що відмова страховика у виплаті страхового відшкодування ґрунтується на вимогах Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст.37.1.3. та 37.1.4.).

Колегія суддів при вирішенні спору виходить з доказів, що надані сторонами.

Докази, які б достовірно підтверджували, що позивач у визначений законом строк звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування відсутні.

З урахуванням встановленого, інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду, яке ухвалене з порушенням норм матеріального права, не можна визнати законними й обґрунтованим. Відтак, це рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 27 квітня 2017 рокупро стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_4 50 000 грн. страхового відшкодування, 500 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та судового збору, - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді