ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2331/17
Провадження №2/477/1201/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

при секретарі Єрьоміній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 17 квітня 2006 року.

В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Вказав, що спору щодо місця проживання спільної дитини не має, шлюбні відносини між сторонами припинені з 2013 року.

В судове засідання позивач не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17 квітня 2006 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, про що зроблено актовий запис №3 (а.с.4, 15, 16-17).

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо місця проживання дитини та розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Керуючись статтями 208-209, 212, 213, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 квітня 2006 року Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3, розірвати.

Відповідно до частини 2 статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО