РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

з участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ЖБК «Зелений квартал», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ майна подружжя,-

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 (в редакції позову від 20 червня 2017 року) в якому просить провести поділ спільного майна подружжя стягнувши з відповідача 177 864 грн. 44 коп., які складаються з 169 645 грн. еквівалент 13 100 доларів США, витрачених на оплату за квартиру АДРЕСА_1/1А в м. Хмельницькому; 8 219 грн. 44 коп. - частина коштів, сплачених за квартиру АДРЕСА_2. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що позичила у свого брата 13 100 доларів США, які були внесені на оплату вартості за квартиру АДРЕСА_3 А в м. Хмельницькому та кошти від продажу якої були використані відповідачем на власний розсуд. Крім того позивачка вказує, що 12 червня 2008 року під час шлюбу ОСОБА_4 сплатив 4560 грн. спільних коштів подружжя в рахунок вартості квартири АДРЕСА_4, що становить 4.066%. Оскільки на даний час квартира коштує 404 238 грн.,за таких обставин позивачка вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути 8 219 грн. 44 коп. (половина від 4.066 частки від вартості квартири).

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги.

Представники відповідача заперечили щодо задоволення позовних вимог, вказали, що як доплата за розходження у площі кв.51 та внесення двох платежів по дольовій участі у будівництві кв.81 були вчиненні за рахунок особистих коштів відповідача, які утворилися внаслідок отримання грошових переказів батьків відповідача з Молдови та позичених коштів у ОСОБА_6. Посилаються також на те, що відповідач заперечує належність спірних коштів до спільного майна подружжя, а позивач не заявила вимоги про визнання їх спільним майном подружжя. З врахуванням цього вважають, що позов не може бути задоволений. Вказують, що не було дотримано простої письмової форми при позиці 13100 дол. США у ОСОБА_7, не отримувалася письмова згода на

їх отримання відповідача, не доведено віднесення 13100 дол. США до сімейного бюджету, використання їх в інтересах сімї.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ЖБК «Зелений квартал» в судове засідання не зявився, однак подали до суду пояснення та прохання слухати справу без їх участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, однак подав заяву про слухання справи без його участі, щодо розгляду справи покладається на думку суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 10 січня 2008 року сторонами укладено шлюб, в період якого 27 грудня 2009 року народився син ОСОБА_8, що підтверджується відповідними свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини.

22.04.2009 року відповідач набув у особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_5, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

12 червня 2008 року у звязку із закінченням будівництва квартири АДРЕСА_6 було ОСОБА_4 вніс доплату на суму 4560 грн. за розходження площі квартири вказаної у договорі та фактично збудованої, що підтверджується квитанцією від 12.06.2008 року та відповідними листами ТОВ «Будівельний альянс».

Вище зазначенні обставини не заперечувалися у судовому засіданні сторонами.

Відповідно до ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст.60 СК України, визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як слідує з правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 07 вересня 2016 року у справі №6-801цс16 належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але і той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Вирішуючи питання щодо джерела набуття коштів внесених по квартирі АДРЕСА_5, суд враховує наступне.

Позивач зазначає, що в період шлюбу мало місце внесення з сімейного бюджету доплати на суму 4560 грн. за розходження площі вказаної у договорі та фактично збудованої квартири АДРЕСА_5 та фінансування будівництва квартири АДРЕСА_7/1-А на суму 169645 грн.

Відповідач заперечує як факт участі ОСОБА_1 у такому та фінансування дольової участі в будівництві цих квартири за рахунок сімейного бюджету чи особистих коштів позивача.

Таким чином заперечується право ОСОБА_1 на дані кошти, як спільне майно подружжя.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позовні вимоги про визнання даних коштів спільним майном подружжя не заявлялися.

Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

З врахуванням вказаних норм, суд не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог і самостійно вирішувати питання про віднесення спірного майна до спільного майна подружжя. Суд може провести розподіл спірного майна лише після встановлення, що таке майно є спільним майном подружжя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині з вказаних підстав.

Також позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь 169 645 грн. еквівалент 13 100 дол. США, витрачених на оплату за квартиру АДРЕСА_1/1А в м. Хмельницькому, які позивачка вказує, що отримала від брата.

Так в матеріалах справи наявні докази переказу коштів ОСОБА_9 ОСОБА_1 двома платежами на суму 5600 дол. США 15 травня 2014 року та 16 травня 2014 року на суму 7500 дол. США. Також в матеріалах справи знаходиться оригінал розписки ОСОБА_1, відповідно до якої остання взяла в борг у ОСОБА_9 13 100 дол. США для придбання житла, які зобовязалась повернути за першою вимогою. Розписка датована 21 березням 2017 року, тобто майже через пів року після звернення до суду з позовом.

Суд критично ставиться до даних доказів, як підстав для задоволення позову, зважаючи на той факт, що допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що повернувся до України після переказу коштів ОСОБА_1 за кілька тижнів, оригінал розписки знаходиться в матеріалах справи, а не в кредитодовця, більше того, розписка датована цьогоріч після звернення позивачем до суду щодо поділу майна подружжя, а не датою позики, або хоча б датою повернення брата до України. Позиція позивача щодо вищевказаних коштів була не послідовною, про дане позивачем не повідомлялось суду, незважаючи на той факт, що неодноразово позовні вимоги уточнювались, а тому суд не приймає до уваги розписку від 21 березня 2017 року в якості

належного доказу та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в звязку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ЖБК «Зелений квартал», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ майна подружжя - відмовити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4, накладений ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 вересня 2016 року.

Виконання даної ухвали покласти на Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя: О.М. Палінчак