Номер провадження: 22-ц/785/2967/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту та визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10 січня 2017 року,

встановила:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, просила встановити факт, що ОСОБА_4, померлий 13 червня 2014 року, володів на праві власності квартирою №18 в буд. № 9 по вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі, визнати право власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір. Запропоновано позивачу сплатити судовій збір у розмірі 1500,00 грн.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 В скарзі з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та повернення справи для розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка для сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Виходячи із того, що позивачем не надано інформації щодо дійсної ринкової вартості спірного майна, а вказана ціна позову не відповідає дійсній ринкової вартості майна на день звернення до суду, судом першої інстанції обґрунтовано визначено суму судового збору, яка повинна бути сплачена позивачем в розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; ціну позову; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Процесуальні наслідки реалізації положень вказаних статей визначені у ст. 121 ЦПК, якою передбачається постановлення ухвали із зазначення підстав залишення заяви без руху, про що повідомляється позивач і йому надається строк для усунення недоліків.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення. Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявленні при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають правові наслідки, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд враховує майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд може зменшити розмір належний до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У п. 27 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що в разі неподання особою доказів сплати судового збору у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Проте, в порушення вказаних норм закону, суддею не вирішено питання щодо заяви позивача про відстрочення сплати судового збору, також в ухвалі суду не зазначено банківські реквізити суду, за якими позивачу необхідно сплатити вказаний судовій збір, що реально перешкоджало останньому виконати ухвалу суду.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

За таких обставин, оскаржуване судове рішення є передчасним.

Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що районний суд порушив порядок, встановлений для його вирішення й це є підставою за вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України для скасування постановленої у справі ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 312 ч. 1 п. 3, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10 січня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_5