РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4160/17

пр. № 2/759/3110/17

27 червня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в березні 2017р. заявили спільний позов до Київської міської ради за яким просили суд визнати за ними право власності по 1/3 частині кожного на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4 площею 637 кв.м. на АДРЕСА_2 для ведення садівництва в порядку спадкування за законом після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позов мотивований тим, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_4 площею 637 кв.м. на АДРЕСА_2 для ведення садівництва, яка належала спадкодавцю у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю № 75-2-03530 від 11.06.2001 р., оригінал якого за життя спадкодавець, як зазначають позивачі не отримав.

Після нього спадщину фактично прийняли його дружина ОСОБА_5., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які вступили в управління майном.

10.11.2016 року державним нотаріусом відмовлено позивачам у вчиненя нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, із-за відсутності правовстановлюючого документа на спірне майно.

Що змусило останніх звернутися до суду з даним позовом для захисту порушеного права.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали заяви, за якими на вимогах позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача Київської міської ради - Власенко І.І., до суду не з'явився та направив до суду письмові пояснення, згідно яких повідомив суд, що заперечень до позову не має та просив розглянути справу без участі представника у відповідності до чинного законодавства.

Судом встановлено таке.

На виконання рішення ВК Київської міської ради про відведення земельної ділянки для садового товариства "Нивки" від 28.02.1967 року № 327 та відповідно до протоколу № 24 від 30.07.1987 року, гр. ОСОБА_4 є членом садового товариства "Нивки", згідно рішення загальних зборів членів даного товариства та володіє приватизованою земельною ділянкою по АДРЕСА_2, площею 0.0637 га в даному садовому товаристві.

Як вбачається з листа-відповіді, Головного управління земельних ресурсів КМДА, державний акт на право приватної власності на землю № 75-2-03530 від 11.06.2001 р. на земельну ділянку, по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що вбачається з свідоцтва про смерть. За життя спадкодавець заповіту не склав.

Як вбачається з свідоцтва про одруження, дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 була ОСОБА_5 Яка подала 14.10.2004 року до державного нотаріуса 12 КДНК, заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка.

14.10.2004 року Дванадцятою КДНК, було заведено спадкову справу № 1709/04 відносно майна померлого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбчається з довідок КК "Центру комунального сервісу", позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та дружина померлого ОСОБА_5 на час відкритя спадщини постійно проживали з спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1.

Як стверджують позивачі по справі після смерті ОСОБА_4, вони та їх мати ОСОБА_5 , приступили до управляння спірної земельної ділянки.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (від 18.07.1963 в редакції із змінами, внесеними Указом ПВР N 2135-08 від 15.10.73) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних полодень ЦК України, від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набув чинності 1 січня 2004 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, є спадкоємцями які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4, у відповідності до діючого на той час законодавства.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть.

Як вбачається з копії спадкової справи № 1709/04, ОСОБА_5 за життя не встигла оформити своїх спадкових справ. Та за життя заповіту не склала.

Після її смерті до державного нотаріуса звернулись позивачі з заявами про прийняття спадщини, після смерті спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2016 року, від 10.11.2016 року, винесеними державним нотаріусом Черноморченко О.В. Дванадцятої КДНК, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних долях на спірне майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно, які посвідчує право власності спадкодавця на це майно

Тому, суд визнає відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії правомірною, оскільки вона заснована на приписах ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з того, що спірна земельна ділянка була набута ОСОБА_4 на законних підставах, не зважаючи на те, що ним не було отримано державний акт на землю, проте його було оформлено в належних органах, суд знаходить що це право має увійти до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкоємцями після померлої ОСОБА_5, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_7 та яка подала до 12 КДНК заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та яка не встигла оформити свої спрадкових прав є її діти, позивачі по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, тобто відбулась спадкова трансмісія.

При цьому, суд різночитання в прізвищах спадкодавців та спадкоємців, з аналізу наданих документів, відносить до описок при оформленні приватних документів вказаних осіб.

Статтею 393 ЦК України встановлено, що власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності.

Таким чином, з урахуванням того, що на спірне майно може претендувати територіальна громада м. Києва, суд визнає, що позов заявлено правильно, і з аналізу наведених вище доказів в їх сукупності підстав для відмови в задоволенні вимог позову не вбачає.

На підставі вказаних в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3), по 1/3 частки права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4, площею 637 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кожним, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Сенько М.Ф.