АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 664/451/16-ц Головуючий в І інстанції: Никифоров Є.О.
Провадження №22-ц/791/1210/17 Доповідач: Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

ОСОБА_1

секретар Павловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ будинку в натурі, визначення порядку землекористування та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловими приміщеннями, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_3звернулася до суду з позовом зазначаючи, що вона та її сестра ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку, який знаходиться за адресою: м.Цюрупинськ, вул..Самарця,48. Між сторонами виникають спори про порядок користування і володіння будинком з господарсько-побутовими побудовами. Посилаючись на наведене, з уточненнями, остаточно просила виділити їй у власність ІІ частину домоволодіння згідно висновку експерта, що відповідає 67/100 частки від усього домоволодіння з присудженням ОСОБА_4 компенсації за перевищення частки в сумі 29551,00 грн, припинити право спільної власності на житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гошкевича (Самарця), 48 визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до І варіанту висновку експерта та виділити позивачу земельну ділянку площею 191,0 кв.м.

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою в якій вона просила виділити їй в користування в житловому будинку літ. «А» житлову кімнату №1-2 площею 15,0 кв.м., а в користування ОСОБА_3 в житловому будинку літ. «А» виділити житлову кімнату №1-3 площею 9,3 кв.м. Приміщення №1-4 (кухня), № 1-1 (коридор), приміщення І (коридор) в прибудові літ. «а», господарчі будівлі та споруди: літній душ літ. «Д», підвал літ. «В п/д», туалет літ. «Г», хвіртку №3, огорожу №2, колодязь трубчатий №1, погріб-шахта літ. «Є» просила залишити в спільному користуванні співвласників.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.Визначено між співвласниками порядок користування житловими приміщеннями житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гошкевича (Самарця), 48 наступним чином:- виділено в користування ОСОБА_4 в житловому будинку літ. «А» житлову кімнату №1-2 площею 15,0 кв.м.;- виділено в користування ОСОБА_3 в житловому будинку літ. «А» житлову кімнату №1-3площею 9,3 кв.м.;- приміщення №1-4 (кухня), № 1-1 (коридор), приміщення І (коридор) в прибудові літ. «а» залишено в спільному користуванні співвласників.Господарчі будівлі та споруди: літній душ літ. «Д», підвал літ. «В п/д», туалет літ. «Г», хвіртку №3, огорожу №2, колодязь трубчатий №1, погріб-шахта літ. «Є» залишено в спільному користуванні співвласників. Вирішено питання щодо судового збору.

Не погоджуючись з рішення суду, ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог, а позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що реальний поділ будинку є технічно неможливим. Задовольняючи зустрічні позовні вимоги щодо визначення порядку користування спірним житловим будинком, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення спору у такий спосіб найбільш враховуватиме інтереси сторін та не позбавляє кожного можливості належно користуватися своєю частиною будинку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гошкевича (Самарця), 48 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/2 частини кожен (а.с.10, 46). Зазначений будинок знаходиться на земельній ділянці площею 400 кв.м., що знаходиться у спільному користуванні сторін (а.с.13-15).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Під час вирішення зазначених спорів суди повинні виходити з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку, він провадиться за наявності на це дозволу компетентного органу (ст. 152 ЖК України).

Вирішуючи такі спори, суди з урахуванням вимог ст.10 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін повинні відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати, зокрема, висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, а в необхідних випадках - висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій тощо про допустимість пов'язаних із цим поділом переобладнань і перепланувань; дані про дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання і перепланування жилого будинку; дані про вартість та характер робіт, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку.

Виходячи з того, що за змістом ст. 360 ЦК України кожний учасник спільної часткової власності повинен нести витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки, витрати на проведення робіт з перепланування і переобладнання будинку повинні розподілятися між співвласниками з урахуванням їх часток та обставин справи.

Крім того, у тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина приміщень, яка перевищує за розміром його частку, суд повинен вирішити питання про стягнення з нього відповідної грошової компенсації та зазначити в рішенні фактичні ідеальні частки в праві власності на будинок після його поділу.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК УРСР).

Згідно з висновком проведеної експертизи № 45/16 від 20.01.2016 року пропонується один варіант поділу спірного житлового будинку відповідно до вимог нормативно-правових актів, що діяли до 2005 року з підготуванням необхідних пропозицій щодо переобладнання житлового будинку, а також визначення грошової компенсації власнику, частина якого в натурі після поділу зменшилась. Разом з тим, на арк. 29-29 висновку експерт зазначив, що розробити варіанти розподілу домоволодіння №48 по вул. Гошкевича (Самарця), 48 в м. Олешки (Цюрупинськ) із дотриманням будівельних норм, діючих на час побудови житлового будинку літ. «А» є можливим за умови здійснення прибудови.

Вказані ремонтно-будівельні роботи свідчать про необхідність отримання дозволу на переобладнання будинку з дотриманням вимог державних будівельних норм та правил чинного законодавства.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до позовних вимог та доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 просить виділити їй у власність 67/100 частин домоволодіння, залишивши ОСОБА_4 33/100 частини та зобовязання здійснити відповідні прибудови, щоб дотриматися норм необхідної житлової площі, на що ОСОБА_4 своєї згоди не давала, проти здійснення прибудови категорично заперечувала.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неможливості задоволення позовних вимог в частині виділу в натурі частки у спільній власності на домоволодіння, оскільки на даний час реальний поділ будинку є технічно не можливим.

Відповідно до розяснень даних у п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частини в будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом, встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор, тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Таки чином, посилаючись на норми законодавства та на викладені обставини справи, колегія судів вважає вірним висновок суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим будинком відповідно до запропонованого експертом варіанту, що є найбільш доцільним і прийнятним для сторін, та враховує інтереси як позивача, так і відповідача, є таким, що відповідає наявним у справі доказам та вимогам норм матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції при вирішенні даної справи.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, фактично зводяться до переоцінки наданих суду доказів, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 травня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає чинності після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_1