Ухвала

іменем україни

05 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року в справі за заявою ОСОБА_4, зацікавлені особи: Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державне агентство рибного господарства України, Голова Державного агентства рибного господарства України, начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області - Горобець Тарас Олександрович, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_4 70 389 грн середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 05 червня 2013 року по 18 березня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року виправлено в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року описку, замінено назву процесуального документа замість «УХВАЛА» на «РІШЕННЯ».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року апеляційні скарги представника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області - Костюченка М.М. та ОСОБА_4 задоволено.

Рішення від 28 квітня 2015 року та ухвалу від 08 червня 2015 року Дніпровського районного суду м. Києва скасовано.

Постановлено в справі нову ухвалу наступного змісту.

Відмовлено у задоволенні заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

У вересні 2016 року ОСОБА_4, звернувся до Апеляційного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року та просив постановити нову, якою в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення вимог в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Статтею 342 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_4 70 389 тис. грн середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 05 червня 2013 року по 18 березня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року виправлено у резолютивній частині ухвали від 28 квітня 2015 року у зазначенні розміру суми коштів на 74 768 грн 76 коп. та періоду, за який вона стягується, - з 05 червня 2013 року по 28 квітня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року виправлено в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року описку, замінено назву процесуального документа замість «УХВАЛА» на «РІШЕННЯ».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року апеляційні скарги представника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області - Костюченка М.М. та ОСОБА_4 задоволено.

Рішення від 28 квітня 2015 року та ухвалу від 08 червня 2015 року Дніпровського районного суду м. Києва скасовано.

Постановлено в справі нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Подаючи заяву про перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року, ОСОБА_4вважав, що видаючи накази № 47-ТО та 48-ТО, Державне агентство рибного господарства України визнало наказ від 04 червня 2013 року № 52-ТО «Про поновлення ОСОБА_4» та наказ Державного агентства рибного господарства України від 05 червня 2013 року № 53-ТО «Про внесення змін до наказу Держрибагенства України від 04 червня 2013 року № 52-ТО» в попередній редакції незаконними і це свідчить про не виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2012 року в частині поновлення його на роботі.

Вважав, що вищевказана обставина є нововиявленою, оскільки не була відома, а отже, і не була врахована колегією суддів Апеляційного суду м. Києва 24 листопада 2015 року при постановленні ухвали у справі. Таким чином, вищевказані обставини можуть потягнути за собою ухвалення зовсім іншого за змістом судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд обґрунтовано виходив з відсутності підстав, установлених ст. 361 ЦПК України, для перегляду указаного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки обставина, на яку посилається заявник в обґрунтування заяви як на нововиявлену обставину немає істотного значення для правильного вирішення справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 1 ст. 342 ЦПК України ця ухвала підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Т.О.Писана

О.В.Попович