Дата документу 12.07.2017
ЄУ № 420/676/17
Провадження №2/420/342/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Іванової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно квартиру № 204 в житловому будинку № 13а по вул. Айдарській смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з 1999 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Будинок за адресою: вул. Айдарська, буд.13а, раніше належав Новопсковському МПМК-21, яке згодом було реорганізоване в ТОВ «Новопсковський райагробуд». На даний час дана юридична особа ліквідована у зв'язку з банкрутством без правонаступництва. Право власності на вищезазначений будинок ні за ким більше не перереєстровувалось. Станом на 15.05.2017 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ «Новопсковський райагробуд» не значиться, так як воно ліквідоване. Безхозним майном ця будівля у судовому порядку не визнана, за заявою органу місцевого самоврядування на обліку в Новопсковському РБТІ як безхозна не значиться. Будинок №13а по вул. Айдарській, смт. Новопсков не є комуналньою власністю смт.Новопсков Луганської області. На даний час позивач продовжує проживати в даній квартирі, добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, підтримує квартиру в належному стані, постійно робить поточні ремонти, оплачує комунальні послуги, тому вважає, що має підстави для набуття права власності за набувальною давністю на зазначену квартиру.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд справу слухати у його відсутність та рішення винести на розсуд суду.

Враховуючи, що сторони про дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Враховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2001.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження представника Президента України в Новопсковському районі Луганської області № 37 від 10.02.1993 «Про зміну правового статусу гуртожитків, що перебувають на балансі підприємства «Новопсковський агробуд», гуртожитки за адресою: смт. Новопсков, вул. Айдарська, 13а та 13б, які перебувають на балансі орендного підприємства «Новопсковський агробуд» переведено до розряду житлових комунальних будинків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 25.03.1999 по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зазначено в довідці № 1080, виданій виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 24.04.2017 (а.с.10), а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи №629 від 07.07.2017, виданою виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області.

Згідно акту підтвердження не проживання від 04.07.2017, складеного депутатом Новопсковської селищної ради 7 скликання ОСОБА_3, чоловік позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає за межами України та з 01.01.2012 по теперішній час не проживає за вищезазначеною адресою.

Син позивача ОСОБА_2, який також проживає за вищезазначеною адресою, надав до суду заяву, в якій зазначив, що не претендує на частину спірної квартири та не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Отже, позивач протягом тривалого часу, більше десяти років зареєстрований та проживає у зазначеній квартирі.

Відповідно до довідки Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області №810 від 06.06.2017 будинок №13а по вул. Айдарській, смт. Новопсков, Луганська область, не знаходиться у власності територіальної громади.

Відповідно до витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа ТОВ «Новопсковський райагробуд» припинена у звязку з визнанням її банкрутом 12.12.2008 (номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи №2000277, за рішенням Господарського суду Луганської області від 04.12.2008).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №65315153 від 08.08.2016, нерухоме майно за адресою: вул. Айдарська, 13а, смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область, за даними параметрами запиту інформація в реєстрі відсутня.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як вбачається з довідок Новопсковського відділення РКП «Старобільськвода» від 19.04.2017 №4 (а.с.13), ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» Новопсковський район електричних мереж від 24.04.2017 №01-11-12/166 (а.с.14), що містяться в матеріалах справи, позивач ОСОБА_1 сплачувала за комунальні послуги за адресою: смт. Новопсков, вул.Айдарська, 13а/204, та не має заборгованості.

Таким чином, починаючи з 25.03.1999 по теперішній час позивач ОСОБА_1 проживає в зазначеній квартирі, крім того, вона добросовісно, відкрито та безперервно володіла квартирою і, відповідно, згідно положення ст.344 ЦК України набула право власності на це майно в порядку набувальної давності, а тому, суд прийшов до висновку, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені нею письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності в порядку набувальної давності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У звязку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - квартиру № 204 в житловому будинку № 13а по вул.Айдарській в смт.Новопсков Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко