Справа №2318/1159/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Уманський міськрайонний суду Черкаської області

в складі: головуючої - судді Ребриної К.Г.

при секретарі Дехканбаєвій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані подання Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України у звязку з невиконанням, покладених на нього судовим рішенням, зобовязань,

ВСТАНОВИВ:

Уманський міський відділ державної виконавчої служби Уманського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у звязку з невиконанням, покладених на нього судовим рішенням, зобовязань, посилаючись на те, що на примусовому виконанні в Уманському міському відділі ДВС Уманського МУЮ перебуває виконавчий лист №2-2836 виданий 29.11.2010 року Уманським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Єврофасад» 1730 грн.

Постанову про відкриття виконавчого провадження №28882549 винесено 24.09.2011 року. Станом на 21.02.2012 р. рішення суду не виконано. Державним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника шляхом направлення запитів у відповідні установи. Останнє відоме місце проживання боржника АДРЕСА_1, місце реєстрації - АДРЕСА_2.

Тому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання, покладених на нього судовим рішенням, зобовязань.

Сторони в судове засідання не викликались на підставі ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Уманському міському відділі ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавчий лист №2-2836 виданий 29.11.2010 року Уманським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Єврофасад» 1730 грн.

Обґрунтовуючи подання державний виконавець посилається на те, що боржник рішення не виконує, жодних дій щодо виконання не здійснює.

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобовязань - до виконання цих зобовязань.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-ХІІта у п. 18 ч. З ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

Такі докази суду не надані.

Державним виконавцем не надано жодних документів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобовязання, але не робить цього з неповажних причин.

У доданих матеріалах виконавчого провадження відсутні докази вжиття державним виконавцем заходів щодо направлення на адресу боржника повідомлень про сплату коштів, не перевірено наявність коштів боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, тощо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.208, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України у звязку з невиконанням, покладених на нього судовим рішенням, зобовязань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя К.Г. Ребрина