Справа № 310/2609/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування домоволодінням, визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася о суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою.

У серпні 2017 року позивач уточнила свої позовні вимоги (а.с.78-80) і просила суд визначити порядок користування домоволодінням №3 по вул. Бакинська в м. Бердянську та земельною ділянкою між позивачем і відповідачем відповідно до варіанту №5 висновку судової будівельно-технічної експертизи №132/07-17 від 28.08.2017 року. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі рішення суду від 15.03.2012 року за нею було визнано право власності на 1/ 2 частину домоволодіння №3 по вул. Бакинська в м. Бердянську Запорізької області і вселено її разом з неповнолітньою дитиною до будинку. Іншим співвласником будинку є її колишній чоловік ОСОБА_3 Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №3337299 від 13.05.2013 року житловий будинок складається з таких будівель і споруд: жилого будинку «А» загальною площею 46,3 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м.; сіней «а» площею 8,0кв.м., ганку до «а», козирку до «а», літньої кухні «Е», літньої кухні «Ж», гаражу «Б», вбиральні «Д», підвалу «М», оглядової ями під «Б», басейну «К», водопроводу «Л», замощення №1, парканів №№1,3, воріт №2. Однак до теперішнього часу рішення суду не було виконано в повному обємі з вини відповідача. До цього часу вони з сином не були вселені до будинку. Вона не може ні проживати в цьому будинку, ні розпоряджатися належним їй нерухомим майном. З урахуванням конкретних обставин справ, конфігурації і площі земельної ділянки, розташування та складу будівель і споруд, а також складу і розташування самовільного будівництва, що знаходиться на спірній земельній ділянці, позивач просить встановити порядок користування домоволодінням і земельною ділянкою відповідно до варіанту №5 висновку судової будівельно-технічної експертизи №132/07-17 від 28.08.2017 року.

Позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Позивач додатково пояснила, що відповідач перешкоджає їй в користуванні будинком, змінивши замки. Також надала суду технічний висновок про можливість улаштування дверного прорізу з приміщення №4 в прибудові (літ. «Е») до житлового будинку «А» з встановленням металевої перемички та дверного полотна, як передбачено у варіанті №5 висновку судової будівельно-технічної експертизи №132/07-17 від 28.08.2017 року.

Відповідач і його представник проти задоволення позову заперечують. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що відповідач жодних перешкод в користуванні будинком позивачу не чинить. Вона була вселена в будинок, що підтверджується актом державного виконавця від 22.10.2013 року. Але безпричинно не проживає в ньому. Запропоновані в експертному висновку варіанти визначення порядку користування будинком і земельною ділянкою, в тому числі і варіант №5, є суперечливими і не обґрунтованими. Так експерт у висновку не обґрунтував включення у розподіл будівель «а,а1,Р», які є самовільно збудованими, і навісу «О», який є його особистою власністю, оскільки збудований вже після розірвання шлюбу з позивачем. Крім того, за варіантом №5 висновку передбачено проведення реконструкції житлового будинку «А» з розширенням за рахунок літньої кухні «Е», що передбачає собою втручання в несучу (капітальну) конструкцію будинку. Але переобладнання або перепланування житлового будинку, які передбачають втручання в несучі конструкції, потребує отримання дозвільних документів на виконання таких робіт. Позивачем не надано доказів отримання таких документів в ДАБК. За варіантом №5, як і за всіма іншими варіантами, в користування одного співвласника пропонується виділити приміщення в яких знаходяться кухня, санвузол, а іншому співвласнику літню кухню «Е», в якій знаходиться котел, який опалює весь будинок і який за рішенням суду від 15.03.2012 року був виділений відповідачу. Просять відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/ 2 частини житлового будинку №3 по вул. Бакинська в м. Бердянську Запорізької області на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 15.03.2012 року (а.с.6-10); відповідач ОСОБА_3 -1/ 2 частини будинку на підставі договору дарування 07.05.2004 року (а.с.30-31).

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 449 кв.м., яка була виділена попередньому власнику на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 17.11.1976р. №396 для будівництва та обслуговування цього будинку.

Судом встановлено, що між співвласниками виник спір з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою по вул. Бакинській,3 в м. Бердянську і досягти згоди з цього питання вони не можуть.

Для прийняття рішення про визначення порядку користування садибою, суд повинен визначити, яка ідеальна частка в ній належить кожному із співвласників та які конкретно приміщення припадають на цю частку, оскільки частка кожного співвласника в натурі не виділялась і кожному належить ідеальна частка в спірному нерухомому майні, а також визначити технічну можливість визначення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою всіма співвласниками.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 24.05.2017 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза для визначення можливих варіантів порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою у відповідності до часток співвласників у праві спільної часткової власності на будинок.

На виконання ухвали суду експертом ОСОБА_5 надано висновок від 28.07.2017 року №132/07-17 (а.с.55-76), за яким експертом запропоновано шість варіантів визначення порядку користування будинком і відповідно порядку користування земельною ділянкою.

Позивач в уточненій позовній заяві просить суд визначити порядок користування житловим будинком і земельною ділянкою за варіантом №5 цього висновку.

В експертному висновку вказано, що визначення порядку користування житловим будинком за варіантом №5 можливо лише за умови проведення реконструкції житлового будинку №А» з розширенням за рахунок літньої кухні «Е» та введення в експлуатацію прибудови «а».Після реконструкції житлова площа будинку становитиме 74,7 кв.м. Таким чином, одному з співвласників, а саме позивачу ОСОБА_1, пропонується виділити в користування кімнату №4 площею 11,2 кв.м., кімнату №5 площею 8,7 кв.м., приміщення літньої кухні «Е» площею 19,5 кв.м. і земельну ділянку площею 212,7 кв.м. (зафарбовану блакитним кольором), а іншому співвласнику відповідачу ОСОБА_3 - кімнату №3 площею 11,3 кв.м., кімнату №6 площею 15,3 кв.м., приміщення прибудови «а» площею 8,7 кв.м. і земельну ділянку площею 212,7 кв.м. (зафарбовану зеленим кольором), а земельну ділянку площею 24,1 кв.м. (зафарбовану жовтим кольором) залишити у спільному користуванні.

Разом з цим, судом було встановлено, що в приміщенні літньої кухні «Е» встановлено котел, яким опалюється увесь будинок і який за рішенням суду виділено в особисту власність відповідача. Приміщення прибудови «а», «а1» було реконструйовано у 2004 році і до цього часу не введено в експлуатацію.

Зі схеми варіанту №5 вбачається також, що в окреме користування позивача передбачено виділити земельну ділянку на якій розміщені допоміжні приміщення, а саме навіси «С,Н», вбиральню-душ «О», а відповідачу земельну ділянку на якій знаходяться навіс «П» і самовільно збудований гараж «Р». При цьому судом встановлено, що навіс «Н», який відповідно до схеми варіанту №5 розташований на земельній ділянці, яку пропонує експерт виділити в користування позивача, був побудований відповідачем після припинення сімейних відносин і є його особистою власністю. Жодних обгрунтувань щодо такого визначення порядку користування цими приміщеннями висновок не містить.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що визначити порядок користування житловим будинком відповідно до варіанту №5 експертного висновку, як це просить позивач, не можливо, оскільки цей висновок є необґрунтованим, також він суперечить іншим матеріалам справи і встановленим в судовому засіданні обставинам.

Позивачу розяснювалося право заявляти клопотання про проведення повторної експертизи, проте такого клопотання позивачем не заявлено.

Суд також погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що запропонований варіант №5 передбачає проведення реконструкції житлового будинку. Так експертом пропонується влаштувати дверний проріз між літньою кухнею «Е» і кімнатою №4 в будинку «А», тобто рекомендується провести реконструкцію, яка передбачає собою втручання у несучу конструкцію будинку (капітальна стіна будинку).

Відповідно до ст. 152 ЖК України виконання власником робіт з переобладнання або перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні система загального користування, потребують отримання відповідних документів, що дають право на їх виконання.

Позивачем надано суду технічний висновок про можливість улаштування дверного прорізу в житловому будинку, який виготовлений ТОВ «Бердянськгражданпроект».

Однак вказаний технічний висновок не є за своєю правовою природою дозвільним документом, який надає право на виконання таких робіт.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування житловим будинком необхідно відмовити.

З огляду на те, що вимоги позивача про визначення порядку користування земельною ділянкою є похідними від вимог про визначення порядку користування житловим будинком, то в задоволенню цих позовних вимог також необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 11,15,60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 358 ЦК України, ст. 88, 120 ЗК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо їх не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6