Справа № 395/1360/17 Провадження № 2/395/694/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Лисенку В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовною заявою Новомиргородської районної державної адміністрації кіровоградської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_3 через малолітній вік не в змозі самостійно захистити свої законні права, перебуває на обліку дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей із 06 липня 2016 року.

Батько у свідоцтві про народження дитини записаний за частиною 1 ст. 135 Сімейного кодексу України відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 22 січня 2014 року № 8.

Мати - ОСОБА_2, 16 жовтня 1996 року, народження, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, але проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Новомиргородського районного суду від 15 червня 2016 року справа № 395/702/16-к до ОСОБА_2 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 08 липня 2016 року № 167-р ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 18 серпня 2016 року № 199-р встановлено опіку над ОСОБА_3. Обовязки опікуна виконує ОСОБА_4.

Вироком Новомиргородського районного суду від 30 червня 2017 року справа № 395/918/16-к ОСОБА_2 була засуджена до 4 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України від призначеного покарання звільнена з випробуванням з встановленим їй іспитовим строком на 3 роки. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобовязання та звільнено з - під варти.

17 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей райдержадміністрації із заявою, в якій зазначила, що не в змозі забрати свого сина ОСОБА_5 на виховання, так як не має постійного місця проживання. ОСОБА_2 розяснено щодо порядку повернення її дитини до біологічної родини та наслідки в разі не створення умов для належного виховання та проживання дитини.

09 жовтня 2017 року в поясненні ОСОБА_2 зазначила, що не має постійного місця проживання, не має будь-якого доходу та головне не має бажання виховувати та утримувати сина ОСОБА_5 та просить службу у справах дітей порушити питання перед судом про позбавлення її батьківських прав.

За місцем проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе негативно, суспільно-корисною діяльністю не займається, уникає працевлаштування, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, батьківські обов'язки виконує незадовільно, участі у вихованні сина не приймає, підтримує стосунки з громадянами, які ведуть аморальний спосіб життя.

Обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 10 жовтня 2017 року

показало, що відповідач проживає у будинку своєї сестри, не маючи власного заробітку та доходу, утримується за її рахунок. У матері відсутні можливість та бажання повернути сина ОСОБА_5 до своєї родини після повернення її з - під варти.

Представник позивача у судовому засіданні просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення зазначивши, що немає бажання виховувати та утримувати свого сина.

Заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позов за таких обставин.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження неповнолітній ОСОБА_3 народився 28.01.2012 року, матір'ю якого є ОСОБА_2, актовий запис про народження № 14 від 07 лютого 2012 року, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області.

Батько у свідоцтві про народження дитини записаний за частиною 1 ст. 135 Сімейного кодексу України відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 22 січня 2014 року № 8.

ОСОБА_3 через малолітній вік не в змозі самостійно захистити свої законні права, перебуває на обліку дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей із 06 липня 2016 року.

Мати - ОСОБА_2, 16 жовтня 1996 року, народження, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, але проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Новомиргородського районного суду від 15 червня 2016 року справа № 395/702/16-ку звязку з підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень до ОСОБА_2 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 08 липня 2016 року № 167-р ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 18 серпня 2016 року № 199-р встановлено опіку над ОСОБА_3. Обовязки опікуна виконує ОСОБА_4.

Вироком Новомиргородського районного суду від 30 червня 2017 року справа № 395/918/16-к ОСОБА_2 була засуджена до 4 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України від призначеного покарання звільнена з випробуванням з встановленим їй іспитовим строком на 3 роки. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобовязання та звільнено з - під варти.

17 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей райдержадміністрації із заявою, в якій зазначила, що не в змозі забрати свого сина ОСОБА_5 на виховання, так як не має постійного місця проживання. ОСОБА_2 розяснено щодо порядку повернення її дитини до біологічної родини та наслідки в разі не створення умов для належного виховання та проживання дитини.

Відповідно до підпункту 14 п. 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, в разі неможливості передачі дітей на виховання батькам, які повернулись з місць позбавлення волі, порушується питання про позбавлення їх батьківських прав.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За правилами ст.164 п.2 ч.1 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

09 жовтня 2017 року в поясненні ОСОБА_2 зазначила, що не має постійного місця проживання, не має будь-якого доходу та головне не має бажання виховувати та утримувати сина ОСОБА_5 та просить службу у справах дітей порушити питання перед судом про позбавлення її батьківських прав, що в ході судового розгляду у справі відповідачем не заперечувалося.

За місцем проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе негативно, суспільно-корисною діяльністю не займається, уникає працевлаштування, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, батьківські обов'язки виконує незадовільно, участі у вихованні сина не приймає, підтримує стосунки з громадянами, які ведуть аморальний спосіб життя.

Обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 10 жовтня 2017 року показало, що відповідач проживає у будинку своєї сестри, не маючи власного заробітку та доходу, утримується за її рахунок. У матері відсутні можливість та бажання повернути сина ОСОБА_5 до своєї родини після вернення її з - під варти.

Відповідно до довідки Новомиргородського дошкільного навчально-виховного комплексу (ясла-садок) Калинонька Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 26 жовтня 2017 року ОСОБА_3 є їхнім вихованцем із квітня 2017 року. За час перебування в закладі ОСОБА_2 відвідувала його лише один раз влітку. Під час даного візиту вчинила сварку та бійку, ображала працівників у присутності вихованців групи та їх батьків. Про даний інцидент повідомлено до поліції району. У святах, батьківських зборах ОСОБА_2 участі не приймала, не цікавилась успіхами дитини, не брала участі у навчально-виховному процесі закладу.

ОСОБА_2 не сплачувала аліменти ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2 ОСОБА_5 у період із 01 травня 2017 року по 31жовтня 2017 року, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів, виданною Новомиргородським районним відділом державної виконавчої служби від 14 листопада 2017 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що опіка над її внуком ОСОБА_3 призначалась на час перебування її доньки ОСОБА_2 під вартою. Із часу звільнення ОСОБА_2 з - під варти 30 червня 2017 року ОСОБА_2 бачиласвого сина ОСОБА_5 не більше 5-ти разів, допомоги не пропонувала та не надавала, не цікавилася його станом здоровя та успіхами у садочку, не робиласпроб повернути його до своєї родини. ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення батьківських прав її доньки ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 та має бажання бути опікуном свого онука ОСОБА_3.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Новомиргородської райдержадміністрації від 09 листопада 2017 року прийнято рішення № 32 про необхідність службі у справах дітей райдержадміністрації підготувати позовну заяву про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3.

Умови проживання матері, спосіб її життя являють собою загрозу для життя, здоровя та нормального розвитку малолітньої дитини.

На підставі підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, в разі неможливості передачі дітей на виховання батькам, які повернулися з місць позбавлення волі, порушується питання про позбавлення батьківських прав.

Таким чином, ОСОБА_2 свідомо ухиляється та нехтує своїми обовязками по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_3, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, а саме: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, необхідно розцінювати, як ухилення від батьківських обовязків по вихованню малолітньої дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню і утриманню своєї дитини, не цікавляться її станом здоровя, життям, участі у вихованні та належному утриманні не приймає.

Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дитини ОСОБА_3.

Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у розмір 640 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.150, 164, 166, 182 СК України, ст.ст.10, 11, 88, 208-218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/1360/17 Провадження № 2/395/694/2017

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Лисенку В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовною заявою Новомиргородської районної державної адміністрації кіровоградської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_3 через малолітній вік не в змозі самостійно захистити свої законні права, перебуває на обліку дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей із 06 липня 2016 року.

Батько у свідоцтві про народження дитини записаний за частиною 1 ст. 135 Сімейного кодексу України відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 22 січня 2014 року № 8.

Мати - ОСОБА_2, 16 жовтня 1996 року, народження, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, але проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Новомиргородського районного суду від 15 червня 2016 року справа № 395/702/16-к до ОСОБА_2 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 08 липня 2016 року № 167-р ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 18 серпня 2016 року № 199-р встановлено опіку над ОСОБА_3. Обовязки опікуна виконує ОСОБА_4.

Вироком Новомиргородського районного суду від 30 червня 2017 року справа № 395/918/16-к ОСОБА_2 була засуджена до 4 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України від призначеного покарання звільнена з випробуванням з встановленим їй іспитовим строком на 3 роки. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобовязання та звільнено з - під варти.

17 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей райдержадміністрації із заявою, в якій зазначила, що не в змозі забрати свого сина ОСОБА_5 на виховання, так як не має постійного місця проживання. ОСОБА_2 розяснено щодо порядку повернення її дитини до біологічної родини та наслідки в разі не створення умов для належного виховання та проживання дитини.

09 жовтня 2017 року в поясненні ОСОБА_2 зазначила, що не має постійного місця проживання, не має будь-якого доходу та головне не має бажання виховувати та утримувати сина ОСОБА_5 та просить службу у справах дітей порушити питання перед судом про позбавлення її батьківських прав.

За місцем проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе негативно, суспільно-корисною діяльністю не займається, уникає працевлаштування, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, батьківські обов'язки виконує незадовільно, участі у вихованні сина не приймає, підтримує стосунки з громадянами, які ведуть аморальний спосіб життя.

Обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 10 жовтня 2017 року

показало, що відповідач проживає у будинку своєї сестри, не маючи власного заробітку та доходу, утримується за її рахунок. У матері відсутні можливість та бажання повернути сина ОСОБА_5 до своєї родини після повернення її з - під варти.

Представник позивача у судовому засіданні просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення зазначивши, що немає бажання виховувати та утримувати свого сина.

Заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позов за таких обставин.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження неповнолітній ОСОБА_3 народився 28.01.2012 року, матір'ю якого є ОСОБА_2, актовий запис про народження № 14 від 07 лютого 2012 року, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області.

Батько у свідоцтві про народження дитини записаний за частиною 1 ст. 135 Сімейного кодексу України відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 22 січня 2014 року № 8.

ОСОБА_3 через малолітній вік не в змозі самостійно захистити свої законні права, перебуває на обліку дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей із 06 липня 2016 року.

Мати - ОСОБА_2, 16 жовтня 1996 року, народження, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, але проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Новомиргородського районного суду від 15 червня 2016 року справа № 395/702/16-ку звязку з підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень до ОСОБА_2 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 08 липня 2016 року № 167-р ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 18 серпня 2016 року № 199-р встановлено опіку над ОСОБА_3. Обовязки опікуна виконує ОСОБА_4.

Вироком Новомиргородського районного суду від 30 червня 2017 року справа № 395/918/16-к ОСОБА_2 була засуджена до 4 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України від призначеного покарання звільнена з випробуванням з встановленим їй іспитовим строком на 3 роки. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобовязання та звільнено з - під варти.

17 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей райдержадміністрації із заявою, в якій зазначила, що не в змозі забрати свого сина ОСОБА_5 на виховання, так як не має постійного місця проживання. ОСОБА_2 розяснено щодо порядку повернення її дитини до біологічної родини та наслідки в разі не створення умов для належного виховання та проживання дитини.

Відповідно до підпункту 14 п. 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, в разі неможливості передачі дітей на виховання батькам, які повернулись з місць позбавлення волі, порушується питання про позбавлення їх батьківських прав.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За правилами ст.164 п.2 ч.1 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

09 жовтня 2017 року в поясненні ОСОБА_2 зазначила, що не має постійного місця проживання, не має будь-якого доходу та головне не має бажання виховувати та утримувати сина ОСОБА_5 та просить службу у справах дітей порушити питання перед судом про позбавлення її батьківських прав, що в ході судового розгляду у справі відповідачем не заперечувалося.

За місцем проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе негативно, суспільно-корисною діяльністю не займається, уникає працевлаштування, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, батьківські обов'язки виконує незадовільно, участі у вихованні сина не приймає, підтримує стосунки з громадянами, які ведуть аморальний спосіб життя.

Обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 10 жовтня 2017 року показало, що відповідач проживає у будинку своєї сестри, не маючи власного заробітку та доходу, утримується за її рахунок. У матері відсутні можливість та бажання повернути сина ОСОБА_5 до своєї родини після вернення її з - під варти.

Відповідно до довідки Новомиргородського дошкільного навчально-виховного комплексу (ясла-садок) Калинонька Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 26 жовтня 2017 року ОСОБА_3 є їхнім вихованцем із квітня 2017 року. За час перебування в закладі ОСОБА_2 відвідувала його лише один раз влітку. Під час даного візиту вчинила сварку та бійку, ображала працівників у присутності вихованців групи та їх батьків. Про даний інцидент повідомлено до поліції району. У святах, батьківських зборах ОСОБА_2 участі не приймала, не цікавилась успіхами дитини, не брала участі у навчально-виховному процесі закладу.

ОСОБА_2 не сплачувала аліменти ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2 ОСОБА_5 у період із 01 травня 2017 року по 31жовтня 2017 року, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів, виданною Новомиргородським районним відділом державної виконавчої служби від 14 листопада 2017 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що опіка над її внуком ОСОБА_3 призначалась на час перебування її доньки ОСОБА_2 під вартою. Із часу звільнення ОСОБА_2 з - під варти 30 червня 2017 року ОСОБА_2 бачиласвого сина ОСОБА_5 не більше 5-ти разів, допомоги не пропонувала та не надавала, не цікавилася його станом здоровя та успіхами у садочку, не робиласпроб повернути його до своєї родини. ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення батьківських прав її доньки ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 та має бажання бути опікуном свого онука ОСОБА_3.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Новомиргородської райдержадміністрації від 09 листопада 2017 року прийнято рішення № 32 про необхідність службі у справах дітей райдержадміністрації підготувати позовну заяву про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3.

Умови проживання матері, спосіб її життя являють собою загрозу для життя, здоровя та нормального розвитку малолітньої дитини.

На підставі підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, в разі неможливості передачі дітей на виховання батькам, які повернулися з місць позбавлення волі, порушується питання про позбавлення батьківських прав.

Таким чином, ОСОБА_2 свідомо ухиляється та нехтує своїми обовязками по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_3, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, а саме: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, необхідно розцінювати, як ухилення від батьківських обовязків по вихованню малолітньої дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню і утриманню своєї дитини, не цікавляться її станом здоровя, життям, участі у вихованні та належному утриманні не приймає.

Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дитини ОСОБА_3.

Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у розмір 640 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.150, 164, 166, 182 СК України, ст.ст.10, 11, 88, 208-218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний