У х в а л а

іменем україни

05 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євграфової Є.П.,

Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву головного держаного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернової Л.В. про відстрочку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання неправомірною відмови відповідача достроково розірвати договори банківського вкладу, зобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - ІванченкоВікторії Сергіївни - на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року головний державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернова Л.В. (далі - головний державний виконавець Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області Чернова Л.В.) звернулася до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду.

На обґрунтування вимог головний державний виконавець Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області Чернової Л.В. посилалася на те, що до відділу надійшла заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») про відстрочення виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» коштів, в якій міститься прохання звернутися до суду з даною заявою, оскільки події пов'язані з політичною кризою, воєнними подіями на сході України та окупацією АР Крим, призвели до відтоку коштів, тому банк був змушений отримати рефінансування. У зв'язку із чим, просило розглянути у відсутності їх представника заяву банку про відстрочення виконання рішення строком на один рік.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року, у задоволенні заяви головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області Чернової Л.В. відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ІванченкоВ.С. - порушує питання про скасування оскаржуваних ухвал судів із постановленням нової ухвали про задоволення заяви, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду Запорізької області від 25 березня 2015 року і Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором банківського вкладу від 28 січня 2013 року № SAMDN4362 у розмірі 49 999, 98 доларів США, за договором банківського вкладу від 27 січня 2014 року № SAMDN7576 у розмірі 17 078, 59 доларів США.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 грошові кошти за договором банківського вкладу від 14 червня 2011 року № SAMDN5968 у розмірі 10 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 14 червня 2011 року № SAMDN5886 у розмірі 10 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 14 червня 2011 року № SAMDN6090 у розмірі 10 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 01 березня 2012 року № SAMDN6946 у розмірі 9 900 доларів США, за договором банківського вкладу від 14 березня 2012 року № SAMDN3064 у розмірі 20 000 доларів США.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу від 14 червня 2011 року № SAMDN6850 у розмірі 10 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 14 червня 2011 року № SAMDN6937, у розмірі 10 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 14 червня 2011 року № SAMDN7019, у розмірі 10 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 07 жовтня 2011 року № SAMDN5235 у розмірі 10 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 07 жовтня 2011 року № SAMDN5021 у розмірі 10 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 31 липня 2012 року № SAMDN9156 у розмірі 18 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 31 липня 2012 року № SAMDN9013 у розмірі 18 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 20 березня 2013 року № SAMDN4494 у розмірі 20 000 доларів США.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 грошові кошти за договором банківського вкладу від 25 листопада 2013 року № SAMDNWFD000 у розмірі 50 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 25 листопада 2013 року № SAMDNWFD100 у розмірі 50 000 доларів США, за договором банківського вкладу від 25 листопада 2013 року № SAMDNWFD200 у розмірі 20 033, 89 доларів США.

На теперішній час в провадженні головного державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області Чернової Л.В. знаходяться виконавчі провадження: ВП № 47613660; ВП № 47613544; ВП № 47613460;ВП № 47613279; ВП № 47613188; ВП № 47613104; ВП № 47612975; ВП № 47612842; ВП № 47614927; ВП № 47614809; ВП № 47614721; ВП № 47614564; ВП № 47614399; ВП № 47614279; ВП № 47614175; ВП № 47613843; ВП № 47615159; ВП № 47615046 по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по справі № 320/9186/14-ц.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду, державний виконавець обґрунтовував її тим, що усе майно банку, що знаходилося на території Автономної Республіки Крим було вилучено окупаційною владою та передано у розпорядження автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників» з метою здійснення за його рахунок компенсаційних виплат вкладникам банку. З початку 2014 року обсяг коштів на рахунках фізичних та юридичних осіб значно знизився. Події пов'язані з політичною кризою, воєнними подіями на сході України та окупацією АР Крим, призвели до відтоку коштів, тому банк був змушений отримати рефінансування.

Згідно із ч. 1 ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «ПриватБанк», суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин, що утруднюють виконання рішення і дають підстави для відстрочки його виконання, оскільки наявність фінансових труднощів у ПАТ КБ «ПриватБанк», зумовлених складною ситуацією на сході України та Автономній Республіці Крим, не може бути визнано достатньою підставою для відстрочки виконання рішення суду та не мають характер виняткових.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвали судів постановлені з додержанням норм процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Іванченко Вікторії Сергіївни - відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Є.П. Євграфова

Т.Л. Ізмайлова