Справа № 587/2399/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15 травня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» ТОВ до ОСОБА_1, фермерського господарства «Натон», державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 15 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та САП «Родючість» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,93 га, (кадастровий номер::05:002:0311), який був зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 18.08.2006 року. У відповідності з укладеним між сторонами договором оренди землі земельна ділянка була передана позивачу в користування на 10 років за актом приймання - передачі від 21.08.2006 року. Проте із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69918580 та № 69926607 стало відомо, що 23.02.2016 року державний реєстратор Сумського РУЮ Сумської області ОСОБА_2 вже зареєструвала договір оренди землі від 29.12.2015 року на підставі рішення № 28461880 від 26.02.2016 року та 01.02.2016 року договір від 29.12. 2015 року рішення № 28105171 від 05.02.2016 року на земельну ділянку загальною площею 3,02 га зареєструвала укладений між ФГ «Натон» та ОСОБА_3 договір оренди землі, у відповідності з яким ОСОБА_3 передала в оренду ФГ «Натон» належну їй земельну ділянку загальною площею 3, 02 га. Спірний договір оренди землі є недійсним, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства, укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, спірна земельна ділянка на той момент знаходилася в законному користуванні позивача. Одна й та сама земельна ділянка не може бути об'єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями та не може бути передана в користування без припинення права попереднього користувача (орендаря). Однак, державний реєстратор всупереч вимог закону не здійснив запити до відповідних органів з метою перевірки наявності вже зареєстрованих прав на вищезазначену земельну ділянку, що в свою чергу призвело до існування подвійної реєстрації прав оренди земельної ділянки та суттєвого порушення прав позивача, який має законні підстави (чинні договори оренди) на користування спірною земельною ділянкою. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив постановити рішення, яким визнати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Натон» недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав.

В судове засідання представник позивача не з*явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник фермерського господарства «Натон» в судове засідання не з*явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та САП «Родючість» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,93 га, (кадастровий номер: :05:002:0311), який був зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 18.08.2006 року (арк.с.7). Земельна ділянка була передана позивачу в користування на 10 років за актом приймання - передачі від 21.08.2006 року.

15 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та САП «Родючість» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,91 га, (кадастровий номер: :05:002:0309), який був зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 18.08.2006 року (арк.с.8). Земельна ділянка була передана позивачу в користування на 10 років за актом приймання - передачі від 21.08.2006 року( арк.с.9).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №58844650 позивачу стало відомо, що 02.02.2016 року державний реєстратор Сумського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2. зареєструвала договір оренди землі від 29.12.2015 року, укладений між ФГ «Натон» та ОСОБА_1 У відповідності з договором оренди землі від 29 грудня 2015 року ОСОБА_1 передав ФГ «Натон» земельну ділянку загальною площею 2,93 га, кадастровий номер: :05:002:0311 (арк.с.11).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №58835769 позивачу стало відомо, що 11.02.2016 року державний реєстратор Сумського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2. зареєструвала договір оренди землі від 29.12.2015 року, укладений між ФГ «Натон» та ОСОБА_1 У відповідності з договором оренди землі від 29 грудня 2015 року ОСОБА_1 передав ФГ «Натон» земельну ділянку загальною площею 2,91 га, кадастровий номер: :05:002:0309 (арк.с.12).

Суд вважає, що під час реєстрації договорів ФГ «Натон» з ОСОБА_1 державним реєстратором Сумського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2 в повній мірі не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок, з огляду на наступне.

З метою запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку з різними набувачами Державною реєстраційною службою України на адреси начальників реєстраційних служб областей був підготовлений та направлений лист від 06.08.2013 рок №2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельні ділянку за різними правонабувачами», за змістом якого державним реєстраторам було доведено до відома про необхідність запитування від органів виконавчої] влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили державну реєстрацію прав оренди землі, які виникли та зареєстровані в установленому законом порядку до 01 січня 2013 року, витребування необхідної інформації (довідок, копій документів тощо), необхідних для реєстрації прав та їх обтяжень про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди землі у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року.

Внаслідок недотримання в повній мірі вимог законодавства в даному випадку склалася ситуація, коли на одну й у ж саму земельну ділянку водночас існують два чинні, зареєстровані у встановленому порядку, договори оренди земельної ділянки і, відповідно, права позивача, як орендаря, виявилися порушені.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Крім цього, при здійсненні реєстрації відповідачем ОСОБА_2 були порушені вимоги чинного законодавства, а саме.

Не були враховані положення пункту 1 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV (в редакції, чинній на момент укладання спірного договору), відповідно до якого державний реєстратор встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також положення пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент державної реєстрації спірного договору), яка передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Слід зазначити, що державна реєстрація спірних договорів проводилася за обставин, за яких відповідачам ФГ «Натон» та ОСОБА_1 було відомо про можливу суперечність у державній реєстрації договорів оренди землі, оскільки на момент проведення спірної державної реєстрації договорів оренди землі і ФГ «Натон» і ОСОБА_1 мали в своєму розпорядженні відомості про існування договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 з одного боку і САП «Родючість» з іншого боку.

Отже, при здійсненні реєстрації договорів оренди земельних ділянок відповідачами були порушені вимоги чинного законодавства, що призвело до порушення права позивача, як орендаря земельної ділянки, що була об'єктом реєстрації. За таких обставин вимоги позивача про визнання протиправною та скасування державної реєстрації договору оренди земельних ділянок від 29 грудня 2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд вважає, що спірний договір оренди землі слід визнати недійсним, враховуючи, що спірний договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі. Спірна земельна ділянка на момент укладення спірного договору знаходилася в законному користуванні позивача, договір оренди між ОСОБА_1 та САП «Родючість» розірваний у встановленому порядку не був.

Відповідно до положеннями ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у відповідності з яким державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Однак, державний реєстратор всупереч вимог закону не здійснив запити до відповідних органів, з метою перевірки наявності вже зареєстрованих прав на вищезазначену земельну ділянку, що в свою чергу привело до існування подвійної реєстрації прав оренди земельної ділянки та суттєвого порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 152 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 29 грудня 2015 року укладений між фермерським господарством «Натон»( ) та ОСОБА_1, зареєстрований 02 лютого 2016 року( рішення № 28141958 від 09.02.2016) та договір оренди землі від 29.12.2015 року укладений між фермерським господарством «Натон»( ) та ОСОБА_1, зареєстрований 11 лютого 2016 року( рішення № 28253504 від 15.02.2016)

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 28141958 від 09 лютого 2016 року та номер 28253504 від 15.02.2016 року прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області ОСОБА_2 про реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею, 2, 93 га( кадастровий номер :05:002:0311)та загальною площею 2, 91 га ( кадастровий номер :05:002:0309) за фермерським господарством «Натон» ().

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може подати до Сумського районного суду Сумської області заяву про його перегляд. Позивач може оскаржити рішення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя