Справа № 716/376/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Якимик К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с. Ржавинці в особі Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, який розташований в с.Ржавинці по вул. Поштовій,36 Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 25.06.2014.

В мотивування позову посилається на те, що 25.06.2014 померла мати позивача ОСОБА_3 Після смерті останньої відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка, загальною площею 1,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ржавинецької сільської ради, що належала померлій на підставі державного акту серії ЯБ №638820 та житловий будинок, який розташований в с.Ржавинці по вул. Поштова,36, Заставнівського району Чернівецької області. Згідно заповіту від 19.03.2002 ОСОБА_3 все своє майно заповіла дочці ОСОБА_4 Інших осіб, які б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, немає.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивач звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, у зв"язку із чим була заведена спадкова справа №99/2016 щодо майна померлої ОСОБА_3 Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері їй було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність спадкового майна, а саме вищезгаданого житлового будинку, спадкодавцеві. Саме із вказаних причин позивач звернулась до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, від сільського голови с.Ржавинці до суду надійшла письмова заява, в якій він просить справу розглядати без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.06.2014 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 133785 від 01.07.2014 (а.с. 14).

За нормами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ржавинецької сільської ради, що належала померлій на підставі державного акту серії ЯБ №638820, спір про визнання права власності на яку в судовому порядку не вирішується, та житловий будинок, який розташований в с.Ржавинці по вул. Поштова, 36, Заставнівського району Чернівецької області.

Згідно заповіту від 19.03.2002 (а.с.29), посвідченого секретарем виконкому Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 23, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, ОСОБА_3 зробила розпорядження своїм майном, а саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла дочці ОСОБА_4.

Факт належності вказаного заповіту позивачу ОСОБА_1 встановлено рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18.05.2017 (а.с.56-57).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємицею, котра мала право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, є дочка покійної ОСОБА_6, що вбачається з довідки Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №351 від 06.02.2017. Остання на час відкриття спадщини із покійною матірю не проживала, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не зверталася, натомість подала до Заставнівської державної нотаріальної контори заяву, в якій вказала, що на спадщину після смерті ОСОБА_3 не претендує, матеріальних претензій до інших спадкоємців немає, яка оглянута та досліджена в судовому засіданні (а.с.43).

Чоловік спадкодавця ОСОБА_7 помер 01.02.1945 під час Другої світової війни, що підтверджується повідомленням про загибель від 09.03.1945 (а.с.32).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що на день смерті 25.06.2014 ОСОБА_3 разом із нею проживала її дочка ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Ржавинецької сільської ради Заставнівського району № 350 від 06.02.2017 (а.с.15), а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, однак у видачі свідоцтва на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Поштова,36, с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на житловий будинок за ОСОБА_3, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 132/02-31 від 31.01.2017 (а.с. 35).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 № 69.

Із довідки Ржавинецької сільської ради Заставнівського району № 353 від 06.02.2017 (а.с.26) вбачається, що згідно із записом в погосподарській книзі за особовим рахунком № 0406-1 по вул. В.Петрюка (Поштова),36 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області зареєстрований житловий будинок, що належав ОСОБА_3

Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ (а.с.36), технічного паспорта (а.с.17 (зворот) - 20) житловий будинок, який розташований по вул. Поштовій, №36 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_3 і збудований у 1964 році, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3. інформаційного листа Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 набула право власності на вказаний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.17 зворот - 20).

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1235, 1241,1268,1269,1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11,174, 179, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 45,50 м.кв. та житловою площею 18,70 м.кв., що розташований по вул. Поштовій, 36 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 01.07.2014 року, актовий запис про смерть №40 від 01.07.2014 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О. Пухарєва