Ухвала

іменем україни

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - житлово-комунальне підприємство «Азовжитлокомплекс» про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, за касаційною скаргоюОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - житлово-комунальне підприємство «Азовжитлокомплекс» (далі - ЖКП «Азовжитлокомплекс») про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 23 грудня 2013 року відбулося залиття її квартири з вини відповідача через самовільне підключення ним приладу опалення (батареї) до системи опалення. Висновком експертного дослідження визначено спричинені її помешканню матеріальні збитки в сумі 6 788 грн.

Враховуючи викладене, позивач просила стягнути на її користь з ОСОБА_5 6 788 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5 657 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2015 року в частині відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 885 грн 67 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Погодившись з рішенням суду першої інстанції щодо обґрунтованості встановлення факту залиття квартири позивача з вини відповідача, правильністю визначення розміру збитків, встановлених експертним дослідженням у розмірі 5 657 грн, що складає загальний обсяг затрат, необхідних для проведення відновлювального ремонту, і встановлення наявності всіх складових делікту як підстави для матеріальної відповідальності відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що ОСОБА_5 належить лише 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, дійшов обґрунтованого висновку про те, що на ОСОБА_5 має бути покладений обов'язок щодо відшкодування майнової шкоди, в обсязі його відповідальності, а саме 1/3 частини від загального розміру встановленої шкоди, апеляційний суд обґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції, стягнувши з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 885 грн 67 коп.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В.Попович