Справа №303/2215/17
4с/303/15/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2 та скасування в частині постанови про закінчення виконавчого провадження №37817859 від 03.04.2017 року та скасування в частині постанови про закінчення виконавчого провадження №37817732 від 03.04.2017 року, -

встановив:

Стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2 та скасування в частині постанови про закінчення виконавчого провадження №37817859 від 03.04.2017 року та скасування в частині постанови про закінчення виконавчого провадження №37817732 від 03.04.2017 року.

Скаргу мотивує тим, що відповідно до штемпеля на конверті, де зазначено, що даний лист було надіслано на адресу: ОСОБА_3 з відділення Укрпошта 10.04.2017 року. Вказаний лист отримано ОСОБА_3 18.04.2017 року, а відтак дана скарга подається до суду в 10-ти денний строк з моменту отримання, у повній відповідності до норм ЦПК України. В даному випадку оскаржуються в частині постанови отримані ним в копіях від ОСОБА_3, оскільки він ОСОБА_1, до цього часу вказані оскаржувані в частині постанови не отримав, та про винесення таких постанов відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ не повідомлявся. 07.05.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2 було відкрито виконавчі провадження №37817732 та №37817859 для виконання вищезазначеного виконавчого документу, а саме виконавчого листа №2/303/279/13 0707/10486/2012 та надано сторонам час для добровільного виконання рішень суду. 29.07.2013 року начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби звернувся до суду із заявою про необхідність затвердження мирової угоди укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, а виконавче провадження було зупинено до постановлення рішення з цього приводу. За умовами мирової угоди від 06.09.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зобовязувалися в рахунок боргу в термін 3 місяці передати належне їм на праві власності рухоме та нерухоме майно у власність ОСОБА_1. 10.01.2014 року під час тривання розгляду справи про затвердження мирової угоди на стадії виконавчого провадження укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 боржниками в добровільному порядку виконано рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05.04.2013 року. На протязі двох років кредитор ОСОБА_1 та боржники ОСОБА_4 і ОСОБА_3 вважали, що провадження у виконавчих провадженнях №37817732 та №37817859 відкритих на підставі виконавчого листа №2/303/279/13 0707/10486/2012 від 17.04.2013 року, закрито, оскільки боргові зобовязання виконано в добровільному порядку. Таким чином, стягувач просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2, якими при винесенні постанов про закінчення виконавчого провадження №37817732 та №37817859 від 03.04.2017 року не було скасовано накладені в рамках даних виконавчих проваджень, арешти на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження №37817732 та №37817859 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2 від 03.04.2017 року в частині в якій зазначено: ...Разом з тим, відповідно до положень ч.1ст.10 ЗУ Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документу до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного державного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.3 ст.40 ЗУ Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувача з підстав, передбачених п.1, 3, 4, 6 ч.1 ст.37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч.9.ст.27 цього закону), 11, 14, 15 ч.1.ст.39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.... …Враховуючи зазначене, відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника у звязку з не стягненням виконавчого збору….

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що він, як представник братиме участь в іншому судовому засіданні в апеляційному суді Харківської області, але доказів на підтвердження своїх доводів суду не надав.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ - ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, мотиви скарги не визнає та просить суд відмовити в її задоволенні.

Дослідивши наявні у матеріалах скарги документи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що 03.04.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №37817859, при примусовому виконанні виконавчого листа №2/303/279/13 0707/10486/2012 виданого Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором від 14.09.2012 року в сумі 2 651 565,33 Євро, що є еквівалентом 27 311 122,90 гривень в якому боржником зазначено ОСОБА_4. Також, зазначено, що стягувачем ОСОБА_1 заявою від 09.03.2016 року повідомлено, що 10.01.2014 року на його розрахунковий рахунок в м.Рига ОСОБА_4 в добровільному порядку було перераховано всі грошові кошти у розмірі 2 651 565,33 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 27 311 122,90 гривень та судові витрати у розмірі 4 939,50 гривень. Таким чином, виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.ст. 39, 40 ЗУ Про виконавче провадження.

Встановлено, що 03.04.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №37817732, при примусовому виконанні виконавчого листа №2/303/279/13 0707/10486/2012 виданого Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором від 14.09.2012 року в сумі 2 651 565,33 Євро, що є еквівалентом 27 311 122,90 гривень в якому боржником зазначено ОСОБА_3. Також, зазначено, що стягувачем ОСОБА_1 заявою від 09.03.2016 року повідомлено, що 10.01.2014 року на його розрахунковий рахунок в м.Рига ОСОБА_4 в добровільному порядку було перераховано всі грошові кошти у розмірі 2 651 565,33 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 27 311 122,90 гривень та судові витрати у розмірі 4 939,50 гривень. Таким чином, виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.ст. 39, 40 ЗУ Про виконавче провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_6 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №37817859 про примусове виконання виконавчого листа №2/303/279/13 0707/10486/2012 виданого Мукачівським міськрайонним судом 17.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором від 14.09.2012 року в сумі 2 651 565,33 Євро, що є еквівалентом 27 311 122,90 гривень в якому боржником зазначено ОСОБА_4.

Також встановлено, що 07.05.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_6 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №37817732 про примусове виконання виконавчого листа №2/303/279/13 0707/10486/2012 виданого Мукачівським міськрайонним судом 17.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором від 14.09.2012 року в сумі 2 651 565,33 Євро, що є еквівалентом 27 311 122,90 гривень в якому боржником зазначено ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Інформації про виконавче провадження, державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій 08.05.2014 року було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

У відповідності до ст.55 Конституції України передбачено, що кожен має право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим до виконання на всій території України (ч.5 ст.124 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст.14 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до ЗУ Про виконавче провадження.

Частиною 1 ст.18 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 ЗУ Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

У відповідності до ч.1 ст.27 ЗУ Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.1 ст.40 ЗУ Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

У відповідності до ч.3 ст.40 ЗУ Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ЗУ Про виконавче провадження, в чинній на момент винесення оскаржуваної постанови редакції, чітко визначено, що у випадку закінчення виконавчого провадження у звязку фактичним виконанням рішення суду, виконавчий збір не стягується тільки у випадку виконання такого рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, у випадку не стягнення виконавчого збору, арешт, накладений на майно боржника, також не знімається

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, до суду із скаргою звернувся стягувач ОСОБА_1, але відповідно до заяви останнього з якою він звертався до державного виконавця йому на розрахунковий рахунок було повністю перераховано борг боржником ОСОБА_4, а згідно ст.383 ЦПК України, до суду може звернутися сторона виконавчого провадження, права та свободи якої порушено. Але в судовому засіданні не було встановлено, що права та свободи стягувача ОСОБА_1 було порушено державним виконавцем чи іншою посадовою особою органу державної виконавчої служби.

Керуючись ст.209-210, 386-388 ЦПК України, ст.ст. 3, 18, 27, 39, 40 ЗУ Про виконавче провадження, суд, -

ухвалив :

У задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2, якими при винесенні постанов про закінчення виконавчого провадження №37817732 та №37817859 від 03.04.2017 року не було скасовано накладені в рамках даних виконавчих проваджень, арешти на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також скасування постанов про закінчення виконавчого провадження №37817732 та №37817859 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ ОСОБА_2 від 03.04.2017 року в частині в якій зазначено: ...Разом з тим, відповідно до положень ч.1ст.10 ЗУ Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документу до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного державного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.3 ст.40 ЗУ Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувача з підстав, передбачених п.1, 3, 4, 6 ч.1 ст.37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч.9.ст.27 цього закону), 11, 14, 15 ч.1.ст.39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. …Враховуючи зазначене, відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника у звязку з не стягненням виконавчого збору... - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір