ухвала

іменем україни

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в 2008 році він мав рахунок у національній валюті України у відділенні Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») в м. Артемівську Донецької області.

Позивач вказував на те, що відповідач ОСОБА_5 на той час працював керуючим відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Артемівську Донецької області, з яким у нього були приятельські стосунки.

У травні 2008 року ОСОБА_5 запропонував йому здійснити інвестиційний вклад в розмірі 4 500 дол. США в іноземну фірму «Swiss capital investments» на три роки та після чого отримати дохід в розмірі 2 500 дол. США та вкладену суму в розмірі 4 500 дол. США. Відповідач запевнив його, що він давно користується послугами вказаної інвестиційної компанії, знає де вона знаходиться і куди необхідно перерахувати гроші та запропонував зайнятися в його інтересах цим питанням, за свої послуги він просив 50 дол. США.

У період з 28 по 29 травня 2008 року позивач передав відповідачу 4 450 дол. США для переводу ним грошових коштів в інвестиційну іноземну фірму «Swiss capital investments» та 50 дол. США за послуги по переводу грошовихкоштів в інвестиційну компанію.

Як вказував позивач, ОСОБА_5 запевнив його, що гроші він буде переводити в інвестиційну іноземну фірму, яка начебто знаходиться в Болгарії, через відділення ПАТ КБ «ПриватБанк».

Документів, які б підтверджували, що позивач дійсно є інвестором фірми, а також документів, які визначають порядок зарахування фірмою його грошових коштів на свій рахунок та порядок нарахування процентів від «Swiss capital investments» за адресою реєстрації та місця проживання позивача не надходило.

У 2010, 2011, 2012 роках позивач звертався до відповідача з проханням роз'яснити йому з якої причини він не отримує від іноземної фірми ніяких документів та процентів, на що відповідач відповів йому, що треба почекати три роки з моменту переведення грошових коштів в компанію, а потім він отримає всі кошти.

Посилаючись на те, що в травні 2012 року він знов звернувся до відповідача з вимогою повернути йому грошові кошти і проценти, однак отримав відмову, а також на те, що компанія не може виконати свої зобов'язання у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошовий еквівалент 4 450 дол. США у національній валюті України - гривні, що складає 57 405 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму 55 212 грн, що станом на дату подання позову (26 вересня 2014 року) в еквіваленті по курсу Національного банку України становила 4 280 дол. США, а також судовий збір в сумі 552 грн 12 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21 травня 2015 року скасовано рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2015 року.

Ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 травня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07 липня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2015 року скасовано.

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 287,03 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що відповідачем були отримані від нього кошти без достатньої правової підстави, а тому не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 ЦК України.

Доводи касаційної скарги про те, що між сторонами виникли правовідносини у сфері позики, а відповідач який отримав від позивача грошові кошти, зобов'язаний їх повернути, не знайшли свого підтвердження з наступних підстав.

Так, як установлено судами попередніх інстанцій, у травні 2008 року ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 здійснити інвестиційний вклад в розмірі 4 500 дол. США в іноземну фірму «Swiss capital investments» на три роки та після чого отримати дохід в розмірі 2 500 дол. США та вкладену суму в розмірі 4 500 дол. США.

У період з 28 по 29 травня 2008 року ОСОБА_4 передав відповідачу 4 450 дол. США для переводу ним грошових коштів в інвестиційну іноземну фірму «Swiss capital investments» та 50 дол. США за послуги по переводу грошовихкоштів в інвестиційну компанію. Згідно з домовленістю між сторонами, ОСОБА_5 запевнив позивача, що гроші він буде переводити в інвестиційну іноземну фірму, яка знаходиться в Болгарії, через відділення ПАТ КБ «ПриватБанк».

Судами також установлено, що згідно з наданими сторонами Загальними умовами для інвестиційного продукту SWI-RE, за якими сторонами угоди є: «Swiss Сapital Іnvestments LTD» та клієнт, ідентифікований згідно з дорученням про інвестування, яке є невід'ємною частиною взаємовідносин сторін.

Загальними умовами для інвестиційного продукту SWI-RE визначено, що доручення про інвестування це заява-зразок, підписана клієнтом та має наступні реквізити: ідентифікаційні дані клієнта, вид валюти, розмір інвестиційної суми, декларацію про походження грошових коштів, згоду клієнта з цими загальними умовами. Сертифікат - посвідчення на кожну внесену інвестиційну суму клієнта. Сертифікат містить всі параметри продукту (інвестиційна сума, строк, вид валюти, дані клієнта, дата видачі, номер доручення) та підписується офіційною особою компанії. Адміністративні витрати включають брокерські комісійні, податки по відношенню до надзорних та інших органів, операційні банківські витрати та складають 7 % від інвестиційної суми, сплачуються клієнтом одноразово та вносяться клієнтом окремо. Витрати /компенсації/ з управління інвестиційною сумою покривають щорічні внески з управління інвестиційною сумою, оплачуються щорічно, в кінці кожного календарного року всього строку дії договору у розмірі 1,5 % від поточного балансу на рахунку клієнта. Компанія зобов'язується відображати інвестиційну суму, а також результат роботи цієї суми на особистому рахунку клієнта щорічно. Клієнт своїм підписом на дорученні про інвестування підтверджує, що він ознайомлений та приймає не тільки очікуваний прибуток, але й передбачувані ризики, які несе в собі набутий ним продукт.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 обрав продукт SWI-1 з мінімальним строком на 1 рік, але у дорученні вказується обраний строк 3 роки. Загальними умовами для обраного в п. 1 продукту його ніхто не ознайомив, оскільки в судовому засіданні були надані Загальні умови для інвестиційного продукту SWI-RE, тоді як позивач начебто обрав собі продукт SWI-1.

Відповідач вказує, що позивач при підписанні доручення про інвестування № 1003733 заявив, що прочитав, зрозумів та прийняв Загальні умови для обраного в п.1 продукту. При цьому, Загальні умови, на підставі яких позивач начебто є клієнтом «Swiss Сapital Іnvestments LTD», викладені на англійській та українській мові, проте вірність перекладу не засвідчена. Надані в судове засідання Загальні умови щодо обрання продукту інвестування не відповідають умовам доручення про інвестування.

Згідно з копією доручення про інвестування № 1003733 ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 суму 4 280 дол. США, у тому числі 4 тис. дол. США та начебто адміністративні витрати 7 % в сумі 280 дол. США, про що свідчить його підпис у вказаному дорученні та не спростовується відповідачем, оскільки вказане доручення також підписав і відповідач ОСОБА_6 в якості консультанта.

З копії сертифіката, виданого компанією «Swiss capital investments LTD» 18 червня 2008 року вбачається, що згідно з замовленням клієнта засвідчено, що нижче зазначена особа - ОСОБА_4 має депозит 4 000 USD на умовах інвестиції продукту SWI-1 на термін 3 роки.

Представником відповідача наданий лист від компанії «Swiss capital investments LTD» роздрукований з Інтернет ресурсу на ім'я ОСОБА_4, щодо неможливості проводити виплати за минулим та припиненим договорам.

14 лютого 2013 року позивач звернувся до міліції із заявою про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_4 обґрунтовував свої вимоги тим, що ОСОБА_5 без достатньої правової підстави отримав від нього спірні грошові кошти та добровільно їх не повертає.

Апеляційним судом встановлено, що посилання позивача на те, що йому не приходили жодні документи від компанії «Swiss capital investments LTD» про те, що він дійсно є інвестором компанії, та документи, які б визначали порядок зарахування компанією його грошових коштів на свій рахунок, є безпідставні, оскільки вони спростовуються постановою про закриття кримінального провадження від 20 березня 2013 року, ухваленою слідчим СВ Артемівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, відповідно до якої з пояснень самого ОСОБА_4 було встановлено, що дійсно на його ім'я був виданий інвестиційний сертифікат та на його адресу надходив лист від компанії «Swiss capital investments LTD» щодо неможливості сплатити йому девіденти та рекомендовано було зачекати деякий час, після чого грошові кошти будуть повернуті.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Донецької області від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік