Справа № 740/5053/16-ц Провадження № 22-ц/795/1466/2017 Головуючий у I інстанції -Олійник В.П. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 08 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Рішенням від 08 червня 2017 року Ніжинський міськрайонний суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив. В рахунок поділу майна виділив ОСОБА_1 та визнав за нею право власності на кухонний гарнітур вартістю 13500 грн та газову колонку-котел «ARISTON» вартістю 5000 грн. В рахунок поділу майна виділив ОСОБА_2 та визнав за ним право власності на: спальний гарнітур вартістю 3500 грн, шафу-купе вартістю 3000 грн, прихожу вартістю 2000 грн, міні-стінку вартістю 2000 грн, диван вартістю 1500 грн, комп'ютерний стіл вартістю 1000 грн, комп'ютер вартістю 3500 грн, морозильну камеру вартістю 3500 грн, електричну духовку вартістю 2500 грн, газову плиту вартістю 2500 грн, стінку в гостинній вартістю 1500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповноту з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить змінити вказане рішення суду та постановити нове, яким визнати за ОСОБА_1 та ним право власності на 1/2 частину кухонного гарнітуру та газової колонки-котла за кожним, залишивши вказане майно у спільній частковій власності. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд, визнавши за ОСОБА_1 право власності на кухонний гарнітур та газову колонку-котел, залишив поза увагою роз'яснення Пленуму ВСУ, викладені у постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», та не врахував тієї обставини, що вказане майно є неподільними речами, воно вмонтоване у будинок квартири і поділ його неможливий.

Заявник вказує, що у 2015 році, після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, між ними був вже проведений добровільний поділ майна, і всі речі, які вважала за необхідне, позивач забрала два роки тому.

Також зазначає, що наявність майна, на яке суд визнав за ним право власності, позивач не довела жодними письмовими доказами, як не довела і його вартість, вказавши при цьому не повний перелік майна подружжя.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене у позові рухоме майно придбане сторонами під час їхнього шлюбу. Крім того, під час розгляду справи був встановлений та не заперечувався сторонами факт придбання кухонного гарнітуру та газової колонки-котла під час шлюбу сторін за кошти батьків позивача.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 23 листопада 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 13 липня 2015 року (а.с. 7).

Під час шлюбу сторонами було набуте рухоме майно, а саме: кухонний гарнітур, газова колонка-котел «ARISTON», спальний гарнітур, шафа-купе, прихожа, міні-стінка, диван, комп'ютерний стіл, комп'ютер, морозильна камера, електрична духовка, газова плита та стінка в гостинній. Факт придбання вказаного майна в період шлюбу визнаний і не заперечувався сторонами під час розгляду справи судом першої інстанції, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 08 червня 2017 року (а.с. 26-29).

Положеннями ст.ст. 60, 70 СК України визначено, що дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними під час шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майні дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Зважаючи на вищенаведені норми та оцінивши обставини справи в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Так, спірне майно, право власності на яке позивач просить визнати за бувшим чоловіком, є спільним майном подружжя, є у наявності і знаходиться у житловому будинку АДРЕСА_1, про що зазначив сам відповідач під час своїх пояснень у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. ОСОБА_2 заперечень щодо обсягу та вартості спірного майна не висловлював, клопотань про призначення експертизи з цього питання не заявляв. Як свідчить звукозапис судового засідання, ОСОБА_2 відмовився про проведення експертизи щодо визначення вартості майна подружжя, яка пропонувалась судом сторонам в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Крім цього, в ході судового засідання, що також зафіксовано звукозаписом судового розгляду, стороною відповідача не заперечувалась і та обставина, що кухонний гарнітур та газова колонка-котел були придбані за кошти батьків позивача, а саме, подаровані останній на її 35-річчя.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що зазначені кухонний гарнітур та газова колонка-котел є неподільними речами, оскільки позивачем ставиться питання не про їх розподіл, а про поділ всього майна подружжя і виділ їй саме цих предметів вжитку та визнання за нею права власності на вказані об'єкти в цілому. З наданої до апеляційної скарги фотокартки спірних гарнітуру та котла не вбачається, що кухонний гарнітур виконаний під індивідуальне замовлення і не може бути використаний за новим місцем проживання позивача. Відповідачем не надано також належних і допустимих доказів на підтвердження того, що газова колонка «ARISTON» складає єдине ціле з системою опалення будинку і не може бути від'єднана.

Доводи апеляційної скарги про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову та виділення відповідачу спільного майна подружжя за вказаним переліком та відмови у задоволенні цих вимог ОСОБА_1 відповідачем не обґрунтовані належним чином, оскільки, як зазначалось вище, наявність, кількість і вартість такого майна в ході судового розгляду ОСОБА_2 не заперечував.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно проведений розподіл спірного рухомого майна з урахуванням інтересів сторін та фактичного користування певними речами на час розгляду справи.

Сукупність обставин справи приводить апеляційний суд до переконання, що оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст.ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315-317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 08 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: