Справа № 683/2531/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: представника позивачів - адвоката Віхерко Н.О.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, визнання права власності на частину житлового будинку,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року позивачі звернулись в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просять визнати за кожною із них право власності на 2/5 частини житлового будинку та господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що вказане будинковолодіння було побудовано у 1978 році і належало до суспільної групи «колгоспний двір». Право власності на будинковолодіння 10 лютого 1989 року було оформлено на голову колгоспного двору ОСОБА_6 Станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору, окрім ОСОБА_6, який був головою двору, були також його прийомна донька ОСОБА_7, її чоловік ОСОБА_8 та їх діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому спірне будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності, тобто частка кожного із них становила 1/5 частину. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. Оскільки усиновлення ОСОБА_6 прийомної доньки ОСОБА_7 у встановленому законом порядку проведено не було, тому спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 у виді 1/5 частини будинковолодіння ніким не прийнята та не оформлена. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 Після її смерті спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_8 та вони - позивачі, а тому до кожного з них перейшло право на 1/15 частину спірного будинковолодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 Вони є його спадкоємцями, а тому кожен з них має право на 2/15 частки будинковолодіння, що належало ОСОБА_8

Таким чином, кожна з них має право на 2/5 частки спірного будинковолодіння, яке просять визнати за ними в судовому порядку.

В ході судового розгляду справи, позивачі збільшили заявлені позовні вимоги і просять також визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1, яке видано 10 лютого 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім»я ОСОБА_6.

Обґрунтовуючи ці вимоги, посилаються на те, що спірне будинковолодіння на момент видачі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок на ім»я ОСОБА_6 належало до суспільної групи «колгоспний двір», а тому належало усім його членам на праві спільної сумісної власності. Отже, видача свідоцтва на право власності лише на голову колгоспного двору - ОСОБА_6 порушує їх право на частку у цьому будинковолодінні.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 30 жовтня 2017 року до участі в справі в якості відповідача залучено Старокостянтинівську районну державну адміністрацію Хмельницької області.

Позивачі, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились, надавши повноваження на представництво своїх інтересів адвокату Віхерко Н.О.

В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Віхерко Н.О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач - Староостропільська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області до суду свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Представник відповідача Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_2 при вирішенні спору покладається на думку суду.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 було побудовано у 1978 році. Згідно записів погосподарських книг Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього колгоспного двору являлись: ОСОБА_6 (голова двору), його прийомна донька ОСОБА_7, її чоловік ОСОБА_8 та їх діти ОСОБА_3., ОСОБА_4.

Вказані обставини підтверджуються: витягом з погосподарських книг Староостропільської сільської ради за 1978-1982 рр., за 1983-1987 рр., за 1988-1991 рр., технічним паспортом на спірний будинок.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз»ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 згідно записів у погосподарських книгах Староостропільської сільської ради належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року

членами цього колгоспного двору були ОСОБА_6 (голова двору), його прийомна донька ОСОБА_7, її чоловік ОСОБА_8 та їх діти ОСОБА_3, ОСОБА_4., тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку (по 1/5).

З огляду на викладене, свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1, яке видано 10 лютого 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів лише на ім»я ОСОБА_6 слід визнати незаконним та скасувати.

Отже, житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності й частка кожного із них у будинковолодінні становила 1/5 (1 : 5).

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 Оскільки він помер після 01 липня 1990 року, тому до його частки в майні колгоспного двору застосовуються загальні правила спадкування. Отже, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6, увійшла належна йому частка у майні колгоспного двору розмір якої складає 1/5 частину домоволодіння АДРЕСА_1. Спадщина після смерті ОСОБА_6 ніким не прийнята та не оформлена.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_6, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №49401972 від 10 жовтня 2017 року про те, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 не заводилась.

ОСОБА_7, її чоловік ОСОБА_8 та їх діти, хоча й проживали на день смерті разом із ОСОБА_6, однак вони не входять до кола спадкоємців за законом, визначених ст.ст.529-532 ЦК УРСР 1963 року, а тому не мають права на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла належна їй 1/5 частина домоволодіння АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_7 фактично в управління і розпорядження спадковим майном вступили її чоловік ОСОБА_8 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому вони є її спадкоємцями по закону, які прийняли спадщину на підставі ст.549 ЦК УРСР 1963 року.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_7, свідоцтвом про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_8, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 та свідоцтвом про шлюб, у якому вона змінила прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_3, свідоцтвом про народження ОСОБА_4 та свідоцтвом про шлюб, у якому вона змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4, довідкою виконкому Староостропільської сільської ради №1215 від 17 жовтня 2017 року про вступ у фактичне управління та розпорядження спадковим майном після смерті ОСОБА_7, матеріалами спадкової справи №645/2017, заведеної 09 листопада 2017 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7

Відповідно до положень ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкуванні по закону частка спадкоємців першої черги є рівною.

Оскільки спадкова маса складає 1/5 частину житлового будинку та надвірних будівель, що розташовані по АДРЕСА_1, тому ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як спадкоємці за законом першої черги після смерті ОСОБА_7, мають право на 1/15 (1/5 х 3= 1/15) частину вищезазначеного домоволодіння кожен.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 Його спадкоємцями першої черги за законом є діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які прийняли спадщину шляхом подачі нотаріусу у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №966/2015, заведеної 29 грудня 2015 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_8 увійшло 4/15 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 (1/5 частка в майні колгоспного двору + 1/15 частка успадкована після смерті ОСОБА_7.).

Отже, до кожного з його спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перейшло в рівних частках право на 2/15 частини спірного будинковолодіння (4/15 : 2).

Таким чином, ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 належить 2/5 його частини (1/5 в майні колгоспного двору + 1/15 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 + 2/15 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8.); ОСОБА_4 також належить 2/5 його частин (1/5 в майні колгоспного двору + 1/15 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 + 2/15 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8.).

Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати суд вважає за можливе віднести на рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволити.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1, яке видано 10 лютого 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім»я ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/5 частини житлового

будинку та господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 2/5 частини житлового будинку та господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: