Справа № 446/192/16 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/783/1940/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляка Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

за участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника ОСОБА_4-ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6-ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про зняття арешту з майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, за участю третіх осіб: ОСОБА_8, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Василюк В.М., Кам»янка-Бузька державна нотаріальна контора про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності. зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб: ОСОБА_8, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Василюк В.М., Кам»янка-Бузька державна нотаріальна контора про стягнення коштів, позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_3 оскаржила ОСОБА_4. Вважає ухвалою незаконною, постановленою з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Скаргу мотивує тим, що судом не було враховано того, що забезпечення позову було застосовано судом першої інстанції за її заявою і закриття провадження у справі з визнанням мирової угоди. Для оформлення права власності на спірну квартиру необхідно скасувати накладений судом арешт, без зняття такого реалізувати своє право на реєстрацію права власності на квартиру є неможливим. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом ухвалою від 01.02.2016 року по цивільній справі №466/192/16ц.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 дозадоволення не підлягає із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті на підставі ухвали від 01.02.2016 року по цивільній справі №446/192/16-ц, суд виходив з тих обставин, що жодною із сторін по справі не виконала взяті на себе зобов"язання по мировій угоді, яка затверджена судовим рішенням - ухвалою суду, в зв"язку з чим, не підпала потреба у забезпеченні позову, і таке забезпечення слід зберігати до моменту реального виконання сторонами вз"ятих на себе зобов"язань.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Як зазначено у ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що в межах даної справи, в порядку забезпечення позову, ухвалою судді від 01.02.2016 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено ОСОБА_8 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в заставу, укладення інших цивільно-правових договорів відносно квартири АДРЕСА_1.

За результатами розгляду справи, ухвалою суду від 30.05.2016 року судом затверджено мирову угоду між сторонами, за умовами якої: 1. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнають позовні вимоги ОСОБА_3 по справі № 466/192/16-ц про витребування на користь ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 та визнають за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1. 2. ОСОБА_3 частково визнає зустрічний позов ОСОБА_6 у справі 446/192/16-ц та зобов'язується добровільно виплатити ОСОБА_6 45000,00 (сорок п'ять тисяч) гривень на відшкодування витрат на поліпшення та утримання квартири АДРЕСА_1 не пізніше 30 липня 2016 року. 3. ОСОБА_3 частково визнає зустрічний позов ОСОБА_8 у справі 446/192/16-ц та зобов'язується добровільно виплатити ОСОБА_8 35000,00 (тридцять п'ять тисяч) гривень на відшкодування витрат на поліпшення та утримання квартири АДРЕСА_1 не пізніше 30 липня 2016 року. 4. ОСОБА_6 зобов'язується до 30 липня 2016 року звільнити та передати ОСОБА_3 у володіння та користування квартиру АДРЕСА_1 в технічному стані в якому перебуває квартира на дату укладання мирової угоди.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз норм чинного процесуального закону та роз'яснень Пленуму ВСУ дає підстави для висновку, що забезпечення позову вживається судом за для реального виконання рішення суду в майбутньому, і сам факт винесення судом рішення у справі не може бути однозначною підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Також встановлено, що ні на момент постановлення оскаржуваної ухвали, ні на момент постановлення даної ухвали сторонами не виконано умови мирової угоди.

За таких обставин, колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що за умови невиконання сторонами умов мирової угоди, відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, і такі заходи повинні залишатися до моменту реального виконання сторонами вз"ятих на себе зобов"язань.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону при постановленні оскаржуваної ухвали про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, та не можуть бути прийняті до уваги, так як не спростовують правильності висновків суду.

Згідно з п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4відхилити.

Ухвалу Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк