Справа №442/4372/17
Провадження №2/442/1745/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ступницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно по спадкуванню за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на вул.Перемоги 7 в с.Ступниця Дрогобицького району Львівської області загальною площею житлового будинку 70,8 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., після смерті мами ОСОБА_2, яка померла 16.03.2002 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що його мати ОСОБА_2 померла 16.03.2002 року, а батько ОСОБА_3 помер 17.04.1998 року. Батьки заповіту не залишили. Після смерті батька відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на вулиці Перемоги 7 в с.Ступниця Дрогобицького району Львівської області. На це майно державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.09.2000 року. Але за життя мама не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на вищевказаний будинок. У звязку з цим після смерті матері він не зміг прийняти спадщину та належно оформити її.

А тому для захисту своїх спадкових прав змушена звертатись до суду.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує.

Відтак, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Встановлено, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2, яка померла 16.03.2002 року.

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 належав житловий будинок в с.Ступниця по вул.Перемоги 7.

ОСОБА_1 звернувся із заявою до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, проте отримав відмову через відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкуваня» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом ст. 549 ЦК УРСР 1963 року діями, які свідчать про прийняття спадщини є такі, якщо спадкоємець фактично вступив в управління спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін.

Поряд з цим за п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24.06.1983 року презюмується про те, що якщо позивач у шестимісячний строк вступив у управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини.

З огляду на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом І черги (ст. 529 ЦК УРСР 1963 року), який вступив в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєструвала своє право власності, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено (син спадкодавця ОСОБА_4 помер 30.09.2003 року, його спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивач), відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Звідси суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212, 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на вул.Перемоги 7 в с.Ступниця Дрогобицького району Львівської області загальною площею житлового будинку 70,8 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., після смерті мами ОСОБА_2, яка померла 16.03.2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Крамар