Справа №521/8092/17
Провадження №6/521/279/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши подання державного виконавця Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 11-1 ЦПК України надійшли матеріали подання державного виконавця Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Матеріали свідчать, що на примусовому виконанні Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.

Від державного виконавця на адресу суду надійшло подання, в якому заявник просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Як встановлює ст. 377-1 ч.ч.1,2 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно подання державного виконавця та представлених суду для вивчення матеріалів, в боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість за виконавчими документами.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли зокрема, він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Однак при зверненні до суду з відповідним поданням, державним виконавцем не представлено доказів, що б обґрунтовували такі вимоги та підтверджували всебічне здійснення службою заходів, спрямованих на виконання виконавчих документів. В матеріалах подання відсутні відомості, що свідчили б про належне повідомлення особи про здійснення виконавчих дій, ухилення боржника від сплати боргу, намагання уникнути від виконання грошового зобовязання тощо.

Відтак суд вбачає, що відповідні вимоги державного виконавця є передчасними та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: