Справа № 361/7429/15-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/4949/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 20.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Волохова Л.А., Данілова О.М.,

за участю секретаря: Шуляка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом та за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частину будинку № 4 по вул. Ватутіна в с.Рудня Броварського району Київської області, загальною площею 67,3 кв. м., житловою 44,7 кв м., з погосподарськими будівлями: сарай «Б», погріб «В», літня кухня «Г», вбиральня «Д», колодязь «К» в порядку спадкування за заповітом після смерті 02 жовтня 2002 року ОСОБА_5 та за законом після смерті 26 вересня 2007 року ОСОБА_6.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 липня 1996 року помер її батько ОСОБА_7. 02 жовтня 2002 року померла її рідна бабуся ОСОБА_5. Після смерті якої відкрилась спадщина на вищевказаний будинок № 4 по вул. Ватутіна в с. Рудня, Броварського р-ну Київської області. За життя ОСОБА_5 склала заповіт щодо належного майна, яке заповіла двом своїм донькам ОСОБА_6, ОСОБА_8, та внучці, позивачці по справі, ОСОБА_3 Після смерті бабусі позивач прийняла спадщину, а саме 1/3 частину спадкового будинку, шляхом написання заяви в Броварську районну державну нотаріальну контору, однак отримала відповідь про те, що свідоцтво про спадщину видати неможливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

26 вересня 2007 року померла тітка позивача ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину вищезгаданого будинку.

В звязку з тим, що спадкоємці першої черги у померлої ОСОБА_6 були відсутні, тому право на спадкування перейшло б до її батька та ОСОБА_8, а тому вона як племінниця спадкодавця ОСОБА_6 має право спадкувати ту частку спадщини, яка б належала б за законом її батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини тобто 1/6 частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями. У встановлений законом шестимісячний термін позивач подала до Броварської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно.

Заочним рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинку № 4 по вул. Ватутіна в с.Рудня Броварського району Київської області, загальною площею 67,3 кв. м., житловою 44,7 кв. м., з погосподарськими будівлями: сарай «Б», погріб «В», літня кухня «Г», вбиральня «Д», колодязь «К» в порядку спадкування за заповітом після смерті 02 жовтня 2002 року ОСОБА_5 та за законом після смерті 26 вересня 2007 року ОСОБА_6.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апелянт ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи. Просила скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року, яким постановити нове про визнання за ОСОБА_3 право власності за заповітом на 1/3 частину будинку загальною площею 67,3 кв.м. з господарськими будівлями по вулиці Ватутіна, 4 в с. Рудня Київської області.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що 04 липня 1996 року помер батько позивача ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 017754 від 05 липня 1996 року.

02 жовтня 2002 року померла рідна бабуся позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 330761 від 28 березня 2015 року.

Після смерті бабусі відкрилась спадкова справа № 194 до майна померлої, зокрема на будинок № 4 по вул. Ватутіна в с. Рудня, Броварського району Київської області.

За життя ОСОБА_5 05 вересня 2001 року склала заповіт щодо належного їй майна, яке заповіла двом своїм донькам ОСОБА_6, ОСОБА_8, та внучці ОСОБА_3, позивачу по справі. ( а.с.51).

Після смерті ОСОБА_5 позивач прийняла спадщину, так як на момент смерті бабусі була зареєстрована та проживала в спадковому будинку.10.02.2012 року вона звернулась із заявою до Броварської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину спадкового будинку. Однак, 10 лютого 2012 року отримала листа з Броварської районної нотаріальної контори № 498/0214 з відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право в порядку спадкування, як за заповітом так і за законом, власності на 1/2 частину будинку № 4 по вул. Ватутіна в с.Рудня Броварського району Київської області, у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, як така, що прийняла спадщину після смерті своєї бабусі та тітки.

Так, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, який ґрунтується на вимогах закону виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також встановлено, що 26 вересня 2007 року померла тітка позивача ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину будинку № 4 по вул. Ватутіна в с. Рудня.

Відповідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Стаття 1262 Цивільного кодексу України передбачає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку матері так і з боку батька.

Відповідно до ч. 3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхній матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У звязку з тим, що спадкоємці першої черги у померлої ОСОБА_6 були відсутні, тому відповідно ст. 1262 ЦК права на спадкування перейшли до батька позивача ОСОБА_7 ( брата померлої) та ОСОБА_8 (сестри померлої).

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що позивач подала до Броварської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6, але 17 липня 2015 року отримала відповідь № 2015/02-14, в якій повідомлялось про те, що для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6, на частку спадкового будинку, що знаходиться за адресою с.Рудня вул.Ватутіна 4, який належить померлій ОСОБА_5, спадкоємцем після смерті якої на підставі заповіту була її донька ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Факт належності ОСОБА_5 права власності на вказаний житловий будинок підтверджується технічний паспорт на будинок № 4 по вул. Ватутіна в с.Рудня Броварського району Київської області, загальною площею 67,3 кв.м., житловою 44,7 кв м., з погосподарськими будівлями: сарай «Б», погріб «В», літня кухня «Г», вбиральня «Д», колодязь «К» оформлений на імя ОСОБА_5

Згідно довідки №ф-008386302 від 23.01.2012 року КП КОР «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що спірний спадковий будинок № 4 по вул. Ватутіна в с.Рудня Броварського району Київської області, загальною площею 67,3 кв.м., житловою 44,7 кв м., з погосподарськими будівлями: сарай, погріб «В», літня кухня «Г», вбиральня «Д», колодязь «К» збудований в 1964 році.

Відповідно погосподарської книги № 8 Руднянської сільської ради народних депутатів на 1996р., 1997 р., 1998р., 1999 р., 2000 р. вбачається, що головою домогосподарства по вул. Ватутіна, 4 в с.Рудня Броварського району Київської області є ОСОБА_9, його дружина ОСОБА_5

Згідно погосподарської книги №3 Руднянської сільської ради на 2001 2005 роки головою домогосподарства по вул. Ватутіна, 4 в с.Рудня Броварського району Київської області є ОСОБА_5, рік забудови вказаного будинку 1964.

Відповідно свідоцтва про шлюб серії 1-БК №288759 вбачається, що ОСОБА_10 після реєстрації шлюбу 16 грудня 2005 року з ОСОБА_11 взяла прізвище чоловіка «Кушнір».

Як вбачається з довідки Руднянської сільської ради Броварського району Київської області за № 223 від 27.02.2007 року ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті 02.12.2002 року, разом з нею в будинку постійно були зареєстровані та проживали дочка ОСОБА_6, внучка ОСОБА_10, де зареєстровані і по даний час.

Відповідно довідки Руднянської сільської ради Броварського району Київської області за № 143 від 18.03.2015 року ОСОБА_3 постійно зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, інших осіб, зареєстрованих та проживаючих за відповідною адресою не має.

Так, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком з судом першої інстанції, що позовні вимоги позивача є доведеними відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, та було надано належні та допустимі докази, які свідчать про те, що вона прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України та спільного проживала з спадкодавцем на час її смерті.

Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 58 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: