Справа №470/222/17 06.07.2017 06.07.2017 06.07.2017
Провадження №22-ц/784/1465/17
Справа № 470/222/17 Головуючий першої інстанції: Орлова С.Ф.
Провадження № 22-ц/784/1465/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.,

за участю: заявника ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Маліївська сільська рада Березнегуватського району Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем.

Заявник зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Маліївка Березнегуватського району Миколаївської області помер ОСОБА_4, який був співмешканцем його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказував, що з 2000 року по день смерті він проживав разом з ним, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,83 га., що розташована в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала померлому на праві приватної власності.

Як вказав заявник, оскільки він постійно проживав разом з ОСОБА_4 на час його смерті, то він прийняв спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а тому до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся тільки у 2013 році, однак йому було відмовлено та роз'яснено про необхідність звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив суд встановити факт його проживання однією сім'єю з 2000 по ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_4

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2017 р. у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву.

З листа Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 20.06.2017р. № 396/04-09/04 вбачається, що у них відсутні заперечення проти задоволення заяви ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення заявника, його представника та свідків, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю за спадкодавцем без шлюбу, таке право також можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї.

Згідно відповіді державної нотаріальної контори Миколаївської області від 09.09.2013р., куди заявник звернувся з приводу оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено про необхідність звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.13).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджуються матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Маліївка Березнегуватського району Миколаївської області помер ОСОБА_4 (а.с.9, 27). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,83 га, що розташована в межах території Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала померлому на праві приватної власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 24 травня 2003 р. (а.с. 12).

Згідно відповідям Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області та інформаційним довідкам зі Спадкового реєстру від 11.05.2017р. і 15.06.2017р. спадкова справа відносно ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась (а.с. 37, 38, 64, 65).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявником факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_4 протягом не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Проте, колегія суддів не може погодитися з даним висновком, оскільки він зроблений без повного з'ясування судом обставин справи.

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_4 проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу із матір'ю заявника - ОСОБА_6. З 1997 року вони проживали та були зареєстровані у по господарській книзі по АДРЕСА_1. Разом із ними за цією адресою проживав та був зареєстрований у по господарській книзі заявник ОСОБА_2, а з 01 лютого 1999 року - його співмешканка ОСОБА_7 та донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 З 2001 року у по господарській книзі місцем проживання ОСОБА_2, його співмешканки та доньки зазначена інша адреса: АДРЕСА_2. Проте, фактично вони продовжували проживати АДРЕСА_1, разом із матір'ю заявника та ОСОБА_4, та після смерті ОСОБА_6, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2, продовжували проживати однією сімє'ю разом із ОСОБА_4 до його смерті, вели з ним спільне господарство, мали спільний бюджет.

Викладені обставини підтверджуються поясненнями допитаних судом апеляційної інстанції свідків ОСОБА_9 - рідної сестри співмешканки заявника, та ОСОБА_10 - який орендував земельну ділянку ОСОБА_4 за його життя та був роботодавцем заявника.

У колегії суддів немає підстав ставити під сумнів показання даних свідків, оскільки вони узгоджуються з письмовими доказами, що є у матеріалах справи.

Так, факт спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та факт ведення спільного з ним господарства підтверджується актом Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 21 жовтня 2011 року, складений депутатом сільської ради за участю свідків та засвідчений секретарем виконкому, про те, що в період з 2000 по 2007 рік він проживав однією сім'єю разом з ОСОБА_4, вів з ним підсобне господарство, та здійснив його поховання (а.с.11).

Не можна вважати обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що довідкою Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 26 квітня 2017 року 04-09/03 № 212, складеної за записами у по господарських книгах, підтверджується, що ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_4, який є його вітчимом, та зі своєю матір'ю ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 лише з 1997 року по 2000 рік. (а.с.36), оскільки сам по собі факт реєстрації заявника у по господарський книзі з 2001 року за адресою: АДРЕСА_2, не спростовує його фактичного проживання за іншої адресою.

Отже, колегія суддів вважає, що заявником підтверджено належними та допустимими доказами факт проживання із померлим ОСОБА_4 однією сім'єю протягом не менше п'яти років до дня смерті останнього, а тому є підстави для встановлення такого юридичного факту, що необхідно ОСОБА_2 для оформлення свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, як спадкоємцем четвертої черги за законом.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що дана заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

За таких обставин, з огляду на помилковість висновку суду першої інстанції про недоведеність заявником факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_4 протягом не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про задоволення заяви ОСОБА_2.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 із ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, протягом не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська