РІШЕННЯ

іменем України

"10" липня 2017 р. 145/849/17

2/145/562/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 04 серпня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась донька ОСОБА_3. Відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 10 жовтня 2016 року їх шлюб було розірвано. Донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Вона працює художнім керівником в Будинку культури села Красне Тиврівського району. Її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати доньку самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність.

Відповідач працює охоронником в ЛОСК «Маяк» села Селище Тиврівського району, крім свого основного місця роботи він ще працює неофіційно, отримує дохід і може допомагати їй в утриманні їх дочки. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього, тим паче, що інших утриманців у нього немає.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання доньки, пояснив, що його заробіток має мінливий характер, він отримує від 2600 грн. до 2700 грн. в місяць, а тому 1500 для нього непосильна сума.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Сторони перебували в шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась дочка ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 3-5).

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання Новоміської сільської ради від 06.06.2017 р. (а.с. 4) та довідкою Новоміської сільської ради № 281 від 06.06.2017р. (а.с. 3).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1426 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дитини, її нормальний розвиток, вона працює, однак її заробітку не вистачає для утримання її та дитини.

Відповідач же молодого віку, працює, інших утриманців не має, а тому взмозі приймати участь в утриманні дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, суд ,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, в розмірі по 800 (вісімсот) гривень щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 07.06.2017 року до її повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський райсуд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.