Ухвала

іменем україни

12 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» на рішення апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнила та остаточно просила стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату у сумі 7 865 грн 15 коп., допомогу із тимчасової непрацездатності у сумі 2 503 грн 74 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 35 005 грн 60 коп.

Свої позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що вона працювала на посаді секретаря керівника Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» (далі - ПАТ «НДІЕМП») із 09 грудня 2013 року по 15 лютого 2016 року. Проте в день звільнення з нею не провели повного розрахунку. За захистом свого права звернулася до суду з цим позовом.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «НДІЕМП» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 4 852 грн 71 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ПАТ «НДІЕМП» на користь ОСОБА_4 заробітну плату у сумі 10 359 грн 89 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 12 600 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «НДІЕМП» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги частково і стягуючи з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 4 852 грн 71 коп., суд першої інстанції виходив із того, що повний розрахунок із позивачем було проведено частинами у період із 03 березня 2016 року по 27 березня 2016 року, а тому стягнув на користь позивача тільки компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні за 27 робочих днів, вказавши, що заборгованість виплачена у повному обсязі.

Проте з такими висновками обґрунтовано не погодився апеляційний суд та на підставі зібраних у справі доказів дійшов правильного висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення заробітної плати у сумі 10 359 грн 89 коп. та у зв'язку з цим - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 12 600 грн.

Розглядаючи указаний позов, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 57-60, 64, 212, 303, 304 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди із висновками апеляційного суду щодо наявності заборгованості із заробітної плати, проте ці доводи були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував, про що свідчить зміст оскаржуваного рішення. Таким чином, ці доводи зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для висновків про порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі відповідач.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

Ю.Г.Іваненко

А.В.Маляренко