Провадження номер 2/741/302/17
Єдиний унікальний номер 741/513/17
РІШЕННЯ

іменем України

20 квітня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» подало до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором у розмірі 19352,17 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного 09 березня 2006 року договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач своїх договірних зобовязань не виконала, що й стало причиною виникнення заборгованості. Станом на 31.01.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 19352,17 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 3283,55 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 12470,90 грн., заборгованості за пенею та комісією 2200,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 897,72 грн. Представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 19352,17 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, але подав до суду клопотання, у якому підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу в його відсутність.

Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги, не заперечувала проти стягнення заборгованості та пояснила, що брала кредитні кошти на навчання дочки, отримувала кредитну картку на прізвище «Сунко», а в 2011 році вийшла заміж вдруге та змінила прізвище на «Білан».

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши представлені докази, вивчивши матеріали цивільної справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що своїм підписом в анкеті-заяві від 09.03.2006 року ОСОБА_4 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Правил користування платіжною карткою та «Тарифами банку» (а. с. 11). ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а. с. 12-17).

10 серпня 2011 року відповідач змінила прізвище «Сунко» на «Білан», що підтверджується копією паспорта громадянина України (а. с. 18).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що зазначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит у розмірі, встановленому договором.

У судовому засіданні встановлено, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання, передбачені кредитним договором, виконало, надавши ОСОБА_2 грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати платежів, передбачених кредитним договором, належним чином не виконала, що й призвело до виникнення заборгованості в розмірі 19352,17 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3283,55 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 12470,90 грн., заборгованості за пенею та комісією 2200,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 897,72 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором №б/н від 09.03.2006 р., укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_2, станом на 31.12.2007 (а. с. 6-9).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Отже, ОСОБА_2 не виконала зобовязання за договором, тим самим порушивши умови кредитного договору, а також вимоги ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України.

Ураховуючи обставини справи та беручи до уваги вищезазначені правові норми, суд робить висновок, що позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

А, отже, суд робить висновок, що з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 88, ст. ст. 208-209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н, укладеним 09 березня 2006 року, у розмірі 19352 (девятнадцяти тисяч трьохсот пятдесяти двох) гривень 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» 1600 (одну тисячу шестисот) гривень на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий