2/225/260/2017

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вмотивоване)
18 липня 2017 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Андреєва В.В.,
за участю:
секретаря Петрової С.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
представника третьої особи Портної І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Торецької міської ради Донецької області, про відібрання дитини та визначення її місця проживання; та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області, про визначення місця проживання дитини,-
ВСТАНОВИВ:
08 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відібрання дитини ОСОБА_5 та визначення його місця проживання з батьком.
В обґрунтування позову зазначив, що 24.01.2009 року між ним та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 . 12.09.2016 року його дружина виїхала з дому, залишила сина з батьком. 27.09.2016 року без згоди позивача, ОСОБА_3 забрала документи на навчання зі школи №3 м.Торецька, забрала речі сина та відвезла його до м.Дружківка. Позивач приїжджав до м.Дружківка, намагався поспілкуватися з дружиною, побачити сина, дізнатися в якій школі він навчається, в яких умовах проживає. Йому стало відомо, що дружина перебуває на службі в Збройних силах України, син живе з бабусею, до школи не ходить, відповідач надала довіреність представляти інтереси сина своїй матері. З кінця вересня між позивачем та відповідачем виникли непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини. Врегулювання даного спору мирним шляхом призводить лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає батьку зустрічатися з сином. Позивач вважає, що його права як батька сьогодні є порушеними та дитині краще буде проживати з ним.
04 січня 2017 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю.
В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 . У 2014 році між ними виникли непорозуміння через різні погляди на життя. Відповідач став зловживати спиртними напоями, проводив час за межами сім`ї, його не цікавили сімейні справи, матеріальну допомогу на ведення спільного господарства та на утримання сина перестав надавати. У 2015 році його відношення до дружини та сина зовсім змінилося. Вона влаштувалася на роботу кухарем до військової частини за контрактом. Вона знала, що батько впорається з вихованням сина, однак у розмові з дитиною вона зрозуміла, що вихованням займається бабуся, матір ОСОБА_1 , з якою дитина не бажає проживати. Тому ОСОБА_3 забрала сина до м.Дружківка. Зараз він навчається у ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 , має багато друзів. Крім того, навчається у музичній школі, приймає участь у конкурсах. ОСОБА_3 вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню сина, не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, його навчанням, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини , не створює умов для отримання сином освіти. Відповідач не надає ніякої матеріальної чи будь-якої іншої допомоги на утримання сина.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Позивач пояснив, що відповідач та син зареєстровані в АДРЕСА_1 . Відповідач не дає спілкуватися з сином, налаштували сина проти нього. Вважає, що він краще зможе виховати сина. Зустрічні вимоги не визнав.
Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували щодо їх задоволення. Відповідач пояснила, що за час шлюбу син ОСОБА_6 весь час жив з бабусею, матір`ю позивача. Від виховання дитини її відсторонили. Вона працювала. Зараз забрала сина в м.Дружківка. Син живе з її мамою і вона спілкується з сином кожну суботу і неділю. Вона є військовослужбовцем з 16.09.2016 року. Має статус учасника АТО і відповідні пільги. Має дохід 6500 грн. Наполягає на задоволенні своїх вимог.
Свідок ОСОБА_7 в суді показала, що ОСОБА_3 її донька, а ОСОБА_8 її онук. З жовтня 2016 року онук живе з нею. Дочка військовослужбовець і приходить до дому на вихідні. Позивач ОСОБА_1 приїздив до них в жовтні 2016 року, але онук не хоче з батьком спілкуватися.
Свідок ОСОБА_9 в суді показала, що вона жила у ОСОБА_7 і знає, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, але вихідні проводила з сином, син знаходиться на її утриманні. Знає, що ОСОБА_1 одного разу привозив речі для сина.
Свідок ОСОБА_10 в суді показала, що вона є концертмейстером в музичній школі в м.Торецьку, де з 1 класу протягом 4 років навчався ОСОБА_8 , який дуже здібний учень. Знає вихованням дитини більше займався ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 бачила приблизно 2 рази.
Свідок ОСОБА_11 в суді показала, що вона сусідка ОСОБА_12 і знає, що вона постійно виховувала онука ОСОБА_6 . ОСОБА_3 у вихованні дитини участь не приймала. Вважає, що ОСОБА_1 працює, позитивно характеризується, може виховувати сина.
Свідок ОСОБА_12 в суді показала, що є бабусею ОСОБА_5 . Вона займалася разом з сином вихованням онука. ОСОБА_13 забрали без їхньої згоди.
Свідок ОСОБА_14 в суді показала, що ОСОБА_15 знає приблизно 10 років. Вихованням ОСОБА_5 займалась бабуся ОСОБА_12 і до неї онук ставився прихильно. Знає, що ОСОБА_1 спиртними напоями не зловживав, працював. Також знає, що ОСОБА_8 любить свою маму.
Свідок ОСОБА_16 в суді показала, що ОСОБА_1 знає приблизно 10 років, ОСОБА_3 приблизно 3-4 роки. Знає, що ОСОБА_3 забрала сина і не дає спілкуватися з ним ОСОБА_1 і налаштували дитину проти батька.
Свідок ОСОБА_8 в суді показав, що бажає жити разом з мамою ОСОБА_3 і бабою ОСОБА_7 .
Психолог ОСОБА_17 в суді пояснила, що дитина ОСОБА_8 в суді вільно і впевнено висловив свою думку, без тиску з сторони інших осіб.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Торецької міської ради Портна І.В. в суді пояснила, що сторони до служби в питаннях виховання дитини не зверталися і вона покладається на розсуд суду.
Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що з 24.01.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.13). Мають сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14). З 12 вересня 2016 року ОСОБА_3 переїхала до м.Дружківка, забрала з собою сина. Між сторонами виник спір з приводу місця проживання їх спільної дитини.
Правовідносини, що склалися між сторонами у справі регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст.161 СК України визначаючи місце мешкання дитини, суд враховує рівність прав та обов`язків батьків, виходить із інтересів дитини, приймає до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, ставлення дитини до кожного з них, вік дитини, стан його здоров`я та інші обставини, котрі мають суттєве значення.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.
Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст.3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Зі змісту ст.150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему пріоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім`ю та родину. Принципом Конвенції існує принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що згоди між сторонами у справі про місце проживання дитини не досягнуто. В матеріалах справи містяться характеристики на ОСОБА_5 , з яких вбачається, що він з 01.09.2011 року навчався в музичній школі імені Івана Карабиця м.Торецька. Зарекомендував себе як обдарований, старанний, працьовитий та відповідальний учень. На уроках уважний, сумлінно виконує домашні завдання, легко засвоює новий матеріал, приймає активну участю у роботі шкільних творчих колективів, заходах класу, школи та міста. Є вихованим, доброзичливим, врівноваженим, охайним, має добрі стосунки з іншими учнями музичної школи. Також з 2011 року він навчався у СЗОШ І-ІІІ №3 м.Торецька. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень.
З характеристики на батьків ОСОБА_5 вбачається, що на протязі навчання дитини у музичній школі ОСОБА_1 постійно проводив сина на уроки, був присутній та контролював виконання домашніх завдань, цікавився досягненнями сина. Зі слів викладача ОСОБА_3 не цікавилася досягненнями сина, не приймала участі у процесі навчання.
Відповідно до довідки № б/н від 03.10.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
З загальної характеристики на ОСОБА_1 вбачається, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 12.09.2016 року один, працює на шахті «Північна». З сином ОСОБА_6 їздив на міжнародні конкурси, проводив час, допомагав у навчанні. З сусідами дружні відносини, відгукуються про нього добре.
Згідно виробничої характеристики ОСОБА_1 зарекомендував себе як виконавчий, грамотний фахівець. До роботи ставиться сумлінно, вимогливий до себе. Приймає активну участь у вихованні дитини, супроводжує сина на міжнародні музикальні конкурси, допомагає у навчанні.
З загальної характеристики на ОСОБА_3 вбачається, що вона з 12.09.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Пішла по контракту в армію. До цього працювала, займалася господарством. Зі слів чоловіка приходила додому пізно. З сусідами відносини дружні.
Згідно з Актом від 25.12.2016 року ОСОБА_8 проживає разом з бабусею ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно психолого-педагогічної характеристики ЗШ №6 Дружківської міської ради Донецької області ОСОБА_8 навчається в ЗШ №6 з листопада 2016 року. Проживає разом з бабусею ОСОБА_7 , яка має генеральну довіреність від матері на дитину за адресою: АДРЕСА_2 . Бабуся створила належні житлово-побутові умови для проживання, виховання та всебічного розвитку онука. Стосунки із бабусею доброзичливі. Вона приділяє достатньо уваги дитині, цікавиться успіхами, бере активну участь у житті класу, де навчається онук. Програмовий матеріал дитина засвоює на достатньому рівні, навчанням зацікавлений, пропусків без поважної причини не має, йому подобається спілкуватися з однокласниками, добрий, чесний, відвертий, на уроках активний, уважний. Продовжує навчання в музичній школі, має досягнення, грамоти, медалі. Батько декілька разів зустрічався з сином в межах школи. Після зустрічі дитина стає нервовим, не може зосередитися.
Згідно з характеристики школи мистецтв м.Дружківка ОСОБА_8 зарекомендував себе як обдарований, старанний, працелюбний, відповідальний учень, уважний, вихований, доброзичливий, врівноважений.
Відповідно до довідки №138 від 29.11.2016 року ОСОБА_8 дійсно є учнем 5-А класу ЗШ№6 м.Дружківка.
Відповідно до довідки №2/14008 від 23.11.2016 року ОСОБА_3 перебуває на військовій службі по контракту у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 з 16.09.2016 року по теперішній час.
Згідно службової характеристики ОСОБА_3 зарекомендувала себе з позитивної сторони, до виконання службових обов`язків ставиться відповідально, характер врівноважений.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дружківської міської ради щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 на теперішній час буде доцільним визначити місце проживання ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_3 , бо дитина бажає залишитися жити у м.Дружківка, з батьком жити не хоче, крім того не хоче навіть спілкуватися з ним.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ст. 19 СК).
Відповідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
При вирішенні спору, будь-яких виняткових обставин, які б давали підстави для висновку, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю не встановлено.
Згідно до вимог ст.161 СК України -якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Зі змісту даної статті вбачається, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Із доказів поданих позивачем до матеріалів справ не вбачається підстав для відібрання дитини від матері.
Судом із пояснень сторін у справі, свідків, та письмових доказів встановлено, що матір та батько характеризуються позитивно, вони здатні в повній мірі піклуватися про свого сина, виховувати його, піклуватися про нього, забезпечувати його всім необхідним.
Таким чином, ретельно оцінивши докази про справі, прагнучі забезпечити дотримання найкращих інтересів дитини, а саме того, що дитині необхідно рости в сімейному оточенні, в атмосфері любові та турботи, мати гідні умови проживання, суд приходить до висновку, що в теперішній час, враховуючи вік дитини, його ставлення до батьків, бажання дитини проживати разом з матір`ю, висновок органу опіки та піклування Дружківської міської ради про доцільність дитини проживати разом з матір`ю ОСОБА_3 суд вважає за доцільне залишити дитину за місцем його теперішнього мешкання з матір`ю.
З наявних у справі доказів вбачається, що мати має постійну роботу, піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, забезпечує її харчуванням, одягом тощо. Жодних фактів, що залишення дитини з матір`ю буде суперечити її інтересам не встановлено.
Обставин протиправної поведінки ОСОБА_3 при визначенні місця проживання сина ОСОБА_5 , передбачених ст.162 СК України в суді не встановлено, тому в позові ОСОБА_1 про відібрання дитини слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Торецької міської ради Донецької області, про відібрання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у матері ОСОБА_3 та інших осіб; визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , відмовити.
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області, про визначення місця проживання дитини, задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю - ОСОБА_3 .
Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкоди проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь ОСОБА_3 551,21 (п`ятсот п`ятдесят одну гривню 21 копійку) гривні.
На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: