Справа № 635/5007/15-ц
Провадження № 2-зз/635/18/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2017 року Харківській районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Лисенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та трьох процентів річних,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся відповідач ОСОБА_1 з заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року.

В обґрунтування заяви посилався на те, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року, з метою забезпечення позову по справі №635/5007/15-ц накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: с. Темнівка Харківського району Харківської області, вул. Зміївська, 3-А.

Зазначений житловий будинок на той час належав на праві спільної сумісної власності подружжю Червоних, в той час як арешт накладено на весь будинок в цілому.

Станом на сьогодні вищезазначена справа розглянута, рішення суду набрала законної сили, позивачу видані відповідні виконавчі листи за якими відкрито виконавче провадження, яке на сьогодні триває.

За рішенням суду визначено, що стягнення боргу має бути здійснено саме з ОСОБА_3, і підрозділами ДВС здійснюються відповідні заходи по його стягненню.

Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2017 року по справі №635/2253/17 за ОСОБА_4 визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Темнівка Харківського району Харківської області, вул. Зміївська, 3-А. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Таким чином, на сьогодні обставини суттєво змінилися та існуючий арешт за ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року по справі №635/5007/17 порушує майнові права ОСОБА_4, яка не має жодного відношення до боргових зобовязань ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час і місце засідання /а.с. 145/, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив заяву про скасування заходів забезпечення позову розглядати за його відсутності, доводи викладені в заяві підтримав в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5, належним чином повідомлена про час і місце засідання /а.с. 145/ в судове засідання не зявилася, позивач ОСОБА_2 надав до суду заперечення на заяву про скасування заходів забезпечення позову, в яких просив зазначену заяву розглянути за його відсутності, проти задоволення заяви заперечував з наступних підстав.

Відповідач звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить скасувати арешт на житловий будинок, розташований за адресою: с. Темнівка Харківського району Харківської області, вул. Зміївська, 3а. Свою вимогу відповідач аргументує тим, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2017 року у справі №635/2253/17 за ОСОБА_4 визнано право власності на 2/3 частини зазначеного житлового будинку і накладений арешт по даній справі порушує її майнові права. Адже, на думку відповідача, вона не має жодного відношення до боргових зобовязань ОСОБА_1

Однак, слід зазначити, що відповідач не зазначає, що сума боргу перед позивачем утворилась саме у період його шлюбу з ОСОБА_4, так як позику сторони уклали 13 листопада 2012 року, а шлюб подружжя розірвало 04 серпня 2014 року майже через два роки.

У звязку з тим, що сума боргу утворилась за час перебування відповідача у шлюбі, його дружина ОСОБА_4, також несе відповідальність за обовязком чоловіка.

ОСОБА_4 також відповідальна за зобовязаннями відповідача перед позивачем, які й по сьогоднішній день не виконані та не погашені, та є солідарним боржником за зобовязаннями ОСОБА_1 перед ОСОБА_2

Сторони ініціювали спір навмисно, щоб вивести майно з під арешту та перешкодити виконанню рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року по даній справі.

Це також підтверджується тим, що навесні 2016 року ОСОБА_4 вже подавала позов про визнання за нею 2/3 частини спільного з відповідачем майна та виключення його з акту опису та арешту майна. Але ж рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року їй було відмовлено. Зазначене рішення було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2017 року. Більш того, Апеляційний суд в своїй ухвалі встановив, що «вимоги про поділ майна раніше у Позивачки не виникали, а виникли лише тоді, коли вона дізналася, що у Харківському РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 154264,27 грн. і що державним виконавцем 25 березня 2016 року складено акт опису та арешту майна житлового будинку №3а по вул. Зміївська в с. Темнівка Харківського району Харківської області».

Сторони роблять все можливе аби уникнути відповідальності та не виконувати рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року в даній справі.

Жодного доказу щодо виконання рішення Харківського районного суду Харківської області вд 19 листопада 2015 року відповідач не надав.

Більш того, за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2017 року, на яке посилається відповідач, 1/3 частка залишилась у його власності, до того ж вона не виділена в натурі, а тому задоволення саме такої вимоги відповідача та скасування арешту і з частки відповідача взагалі не допустимо, що унеможливить виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року та позбавить позивача будь-яких гарантій на його виконання.

Неявка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, що відповідає положенням ч. 5 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №635/5007/15-ц, приходить до наступного.

Судом встановлено, що Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року, накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: с. Темнівка Харківського району Харківської області, вул. Зміївська, 3-а, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 липня 2004 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №1334 /а.с. 14-15/. Ухвала суду набрала законної сили.

Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області виконано ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №40992812 від 21 липня 2015 року /а.с. 29, 30/.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року, ухваленому по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та трьох процентів річних, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 13 листопада 2012 року в розмірі 90120,50 грн., з урахуванням трьох процентів річних та за договором позики від 08 серпня 2014 року в розмірі 64143,77 грн., а всього 154264,27 грн. та судові витрати з судового збору та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 2334,92 грн. /а.с. 84-87/.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 6 ст. 154 ЦПК України передбачено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за № 9 від 22 грудня 2006 року, зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які мають правове значення для вирішення даного питання, не надано доказів виконання ним рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року.

А посилання ОСОБА_1, як на єдину підставу скасування заходів забезпечення позову, що ухвала Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2015 року порушує майнові права ОСОБА_4, так як рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2017 року за нею визнано право власності на 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Темнівка, вул. Зміївська, буд. 3-А, в порядку поділу спільного майна подружжя не є підставою для скасування заходів забезпечення позову з наступних підстав.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2017 року, ухваленому по цивільній справі №635/2253/17 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Темнівка, вул. Зміївська, б. 3, в порядку поділу спільного майна подружжя. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2017 року внесено виправлення в рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2017 року та зазначено адресу житлового будинку Харківська область, Харківський район, с. Темнівка, вул. Зміївська, б. 3-А /а.с. 126-127, 128/. Рішення суду набрало законної сили.

В Постанові пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за №5 від 03 червня 2016 року зазначено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 59 Закону про виконавче провадження).

Отже, якщо ОСОБА_4 вважає, що 2/3 спірного житлового будинку, на який накладений арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не в цілому ОСОБА_1, остання не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про зняття арешту з зазначеного житлового будинку.

Статтею 60 ЦПК України передбачений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_4 також відповідальна за зобовязаннями ОСОБА_1 перед ним та є солідарним боржником за зобовязаннями ОСОБА_1, судом не приймаються тому що ОСОБА_2 не надав суду на підтвердження своїх доводів доказів, а саме: рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на його користь заборгованості за договором позики.

Доводи ОСОБА_2, щодо того, що сторони ініціювали спір навмисно, щоб вивести майно з під арешту та перешкодити виконанню рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року зводяться до переоцінки наданих доказів та незгоди з доводами ОСОБА_1 по оцінці цих доказів та особового тлумачення ОСОБА_2 змісту ухвали апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2017 року.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та трьох процентів річних задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 154, 197, 209 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволені заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та трьох процентів річних відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області в 5-денний строк із дня отримання копії ухвали.

Суддя - А.Ю. Полєхін