У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Бедьо В.І.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2006 року по справі № 2п-4703/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено: розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.10.2006 року.

20.12.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення судом додаткового рішення, яким вирішити питання про залишення на її утриманні та вихованні сина ОСОБА_3, оскільки рішення стосовно даної вимоги прийнято не було.

Заява розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за їх письмовими заявами.

Перевіривши доводи заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом частин 2, 3 цієї статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Положеннями ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції від 14.04.2006 року) визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в

такі строки:

1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; ( Пункт 1 частини першої статті 21 із змінами, внесеними згідно із Законом N 327-IV ( 327-15 ) від 28.11.2002 )

( Пункт 2 частини першої статті 21 виключено на підставі Закону N 1095-IV ( 1095-15 ) від 10.07.2003 )

3) посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців;

4) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

5) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті,

встановлюються:

1) для виконання рішень і вироків судів у частині майнових

стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили

чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) для виконання рішень господарських судів - з наступного дня після набрання рішенням законної сили; ( Пункт 2 частини другої статті 21 із змінами, внесеними згідно із Законом N 327-IV ( 327-15 ) від 28.11.2002 )

3) для виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

4) для виконання рішень, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, - з дня винесення відповідної постанови.

По інших виконавчих документах строк пред'явлення їх до

виконання встановлюється з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом.

Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

З наданого заявником судового рішення вбачається, що таке датоване 2006 роком, відповідно із заявою про ухвалення додаткового рішення заявник звернулася тільки у 2016 році, через десять років після його ухвалення, тобто після закінчення строку на виконання рішення.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня дня отримання її копії.

Суддя В.І. Бедьо