Справа № 594/912/17
Провадження №2/594/33/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Борщівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території,

в с т а н о в и в:

25.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту народження дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасово окупованій території АР Крим Совєтський район смт. Совєтський. Заявуобґрунтовує тим, що при зверненні до Борщівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області із заявою про видачу свідоцтва про народження дитини, їй було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Мета встановлення факту народження дитини є отримання свідоцтва про народження, яке необхідне їй для реалізації конституційних прав та свобод. Законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, тому вона просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву підтримала і додатково пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року її дочка, ОСОБА_3, яка не перебуває в шлюбі, народила дівчинку в лікарні смт. Совєтський АР Крим, про що свідчить лікарське свідоцтво про народження. Враховуючи, що АР Крим є тимчасово окупованою вона, як бабуся, звернулася про реєстрацію народження дитини ОСОБА_2, до Борщівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області, однак їй було відмовлено.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив.

Суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заінтересованої особи.

Вислухавши заявника ОСОБА_1, дослідивши письмові документи, оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У національному законодавстві визначено, що відповідно до ч. 3 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст.144 СК України).

Згідно із законодавством батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини зареєструвати її народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законодавством України.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та пункту 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила), підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена тим же наказом № 545, та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно медичного свідоцтва про народження серії 3512 № 010112 від 12.12.2016 р., виданого Совєтською районною лікарнею, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у громадянки ОСОБА_3 в смт.Совєтський Совєтського району Крим народилася дочка ОСОБА_3.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Борщівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із заявою про видачу свідоцтва про народження дитини, однак їй було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно до статей 1,3,5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-УІІ, тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ч.2 ст.9 цього ж Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно пункту 3 розділу І Правил (доповнено новим абзацом згідно з наказом Міністерства юстиції від 12 червня 2014 року № 919/5) у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території.

Медичне свідоцтво про народження серії 3512 № 010112 від 12.12.2016 р., видане Совєтською районною лікарнею ОСОБА_3 видано за зразком законодавства Російської Федерації.

За таких обставин необхідно керуватися пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил, де вказано, що при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження провадиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

За змістом абз.1 ч.1, ч.3 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно пункту 1 глави 1 розділу III Правил, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

За змістом ч.1 ст.133 СК України передбачено, що якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до пунктів 3 і 4 глави 1 розділу ІІІ Правил, державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.234-235, п.7 ч.1 ст. 256,257-1,259 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в смт. Совєтський Совєтського району Автономної Республіки Крим, Україна від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки та жительки смт.Совєтський Совєтського району Автономної Республіки Крим, Україна, громадянки України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копія рішення суду після проголошення підлягає негайному врученню особам, які брали участь у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: Чир П. В.