РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Андрущенка О.Ю., за участю секретаря судового засідання Гончарук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю, а саме: на нежитлове приміщення № 24, яке знаходиться по вул. Вишнева в с. Новопрокопівка Токмацького району Запорізької області.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що з травня 2002 року і по теперішній час він безперервно, відкрито володіє та користується нежитловим приміщенням, що належало раніше ТОВ «Агрофірма імені Ілліча», яке розташоване на території ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області в с. Новопрокопівка по вул. Вишнева, 24. Крім позивача, ніхто не цікавиться даним нежитловим приміщенням, яке весь час він використовував за призначенням, зберігав його цілісність, утримував територію, на якій воно знаходиться. Площа даного приміщення складає 256,4 кв.м., а грошова оцінка складає 28400, 00 грн.. У 2014 році ТОВ «Агрофірма імені Ілліча» збанкрутіло, а згідно запису № 5000172 від 12.11.2007 року остаточно припинило свою діяльність.

Позивач, на даний час, відкрито володіє нежитловим приміщенням, але не є власником, в звязку з чим не може належним чином користуватися вказаним нежитловим приміщенням, оформити на нього право власності, привести його в нормальний стан, зробити поточний ремонт, в звязку з чим змушений був звернутися до суду з вказаним позовом за захистом своїх прав.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, з травня 2002 року і по теперішній час безперервно, відкрито володіє та користується нежитловим приміщенням (будівлею складу) загальною площею 256,4 кв.м., визначеною в технічному паспорті від 30 жовтня 2017 року, яке розташоване на території ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області в с. Новопрокопівка по вул. Вишнева, 24, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області № 959 від 08.11.2017 року.

Нежитлове приміщення, яке розташоване на території ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області в с. Новопрокопівка по вул. Вишнева, 24, раніше належало товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Ілліча», яке відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньвід 21.11.2017 року, згідно запису № 5000172 від 12.11.2007 року припинило свою діяльність.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04.12.2017 року дані щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою вул. Вишнева, 24 в с. Новопрокопівка Токмацького району Запорізької області, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Такий спосіб виникнення права власності, як набувальна давність можливий за умови сукупності обставин, зазначених в ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитись визначений законом строк, який для нерухомого майна складає десять років. Відкритість та безперервність означають, що особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, а також що протягом встановленого законом строку титульний володілець не заявляв вимог про повернення йому майна.

Згідно узагальнень Верховного Суду України та аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного) експлуатувати, вживати необхідних заходів для утримання майна в належному стані тощо. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Така сама позиція закріплена і у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Враховуючи положення ст. 335 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Суд встановив, що позивач добросовісно заволодів і володіє нежитловим приміщенням площею 256,4 кв. м. за адресою вул. Вишнева, 24 в с. Новопрокопівка Токмацького району Запорізької області з травня 2002 року по даний час, не приховує факт знаходження майна в його володінні, утримує його, а представник відповідача не заперечує проти визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю за позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

В судовому засіданні встановлені, всі три умови, при яких можливо застосування ст. 344 ЦК України, а саме добросовісність заволодіння майном, відкритість володіння та безперервність цього володіння позивачем ОСОБА_1.

Таким чином, за позивачем необхідно визнати право власності за набувальною давністю на нежитлове приміщення № 24, яке знаходиться по вул. Вишнева в с. Новопрокопівка Токмацького району Запорізької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,212, 213-215, 294 ЦПК України, ст..ст. 328, 344 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нежитлове приміщення площею 256,4 кв. м. за адресою по вул. Вишнева, 24 в с. Новопрокопівка Токмацького району Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя