Справа № 415/4632/17
Провадження № 2/415/1703/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23.11.17 р.

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Павлові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з січня 2014 року, тому просив задовольнити позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Кравченко В.О. від 19.01.2016р., реєстровий № 133, квартира АДРЕСА_1 належить позивачу - ОСОБА_1 З 31 березня 2006 року відповідач зареєстрований у належній йому квартирі, але фактично не проживає в ній з січня 2014 року, забрав усі свої речі та виїхав.

Позивач у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу розглядати у його відсутність, про що надав відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до копії договору дарування квартири від 19.01.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Кравченко В.О. від 19.01.2016р., реєстровий № 133, квартира АДРЕСА_1 належить позивачу - ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно довідки від 07.08.2017 р., наданої центром надання адміністративних послуг, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 - спів-чолов., ОСОБА_1 - син та ОСОБА_2 - син.

Відповідно до довідки КП «ЛЖЕК №3» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 2014 року по теперішній час (а.с.11).

За даними адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області від 25.08.2017 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у АДРЕСА_1 з 31.03.2006 року (а.с.15).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі без поважної причини, спроб вселитися до неї не робив, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню його до спірної квартири.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст.319, 321,405 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.Б. Чернобривко