РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

представника відповідача-позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про стягнення коштів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат,-

встановив :

28 жовтня 2016 р. позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, про стягнення коштів, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь 131 033, 50 грн. за проданий автомобіль марки Cevrolet Aveo SF08Y, легковий комбі В, 2008 року випуску, номер шасі KL1SF08YE9B268464. Свої вимоги мотивує тим, що 25.03.2015 року позивач надала довіреність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на розпорядження належним їй вищезазначеним транспортним засобом. Відповідно до довіреності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мали право продати та отримати належні ОСОБА_3 гроші за договором купівлі - продажу автомобіля. Була обумовлена ціна за автомобіль 5000 доларів США, відповідно до курсу НБУ, який буде на день продажу автомобіля. 17 вересні 2016 року ОСОБА_4 продала належний ОСОБА_3 автомобіль своєму родичу ОСОБА_6, однак продовжує користуватись автомобілем, а кошти не повернула.

18 січня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, в якому просила стягнути на її користь з ОСОБА_3 на відшкодування понесених нею витрат на виконання договору доручення в сумі 18 179 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 25.03.2015 року ОСОБА_3 уповноважила її та ОСОБА_5 (кожний вправі діяти самостійно, незалежно один від одного) розпоряджатися, (в тому числі зняти з обліку в органах ДАІ або поставити на облік в органах ДАІ, продати, обміняти, страхувати, здати в найм (оренду), позичку) належним їй на підставі Свідоцтва транспортним засобом Cevrolet Aveo SF08Y, легковий комбі В, 2008 року випуску, номер шасі KL1SF08YE9B268464. Вказує, що 17 вересня 2016 року вона продала автомобіль відповідача громадянину ОСОБА_7 До реалізації автомобіля несла витрати на його ремонт, на укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та на зберігання автомобіля. Відповідач не забезпечив її засобами необхідними для виконання довіреності і всі витрати по утриманню автомобіля до його продажу здійснювала вона за власні кошти. Умовами довіреності не встановили порядок відшкодування витрат. Всього нею витрачено: 18 179 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_3 за первісним позовом - відповідач за зустрічним, та її представник в судове засідання не зявилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги за первісним позовом просить задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, за первісним позовом, ОСОБА_5 позов визнала, вказавши, що обумовлена ціна за автомобіль була встановлена у 5000,00 доларів США.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, у задоволенні первісного позову просив відмовити, а заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав і просить їх задовольнити, з підстав наведених у зустрічному позові.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити частково, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних мотивів.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно із вимогами ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Так, судом обєктивно встановлено, що 25 березня 2015 року ОСОБА_3, на підставі договору доручення, укладеного з повіреними в усній формі, даною довіреністю уповноважила ОСОБА_5 або ОСОБА_4 (кожний вправі діяти самостійно, незалежно один від одного) розпоряджатися (в тому числі зняти з обліку в органах ДАІ або поставити на облік, продати, обміняти, страхувати, здати в найм (оренду), позичку) належним їй на праві Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 859880, виданого Прилуцьким ВРЕР ВДАІ УМВС України в Чернігівській області, автомобілем марки Cevrolet Aveo SF08Y, легковий комбі В, 2008 року випуску, номер шасі KL1SF08YE9B268464.

Для чого надала їм право : представляти її інтереси у відповідних установах та організаціях, у тому числі в органах Державтоінспекції, станціях технічного обслуговування, нотаріальних конторах, комісійних магазинах, товарних біржах, страхових компаніях, банківських установах, подавати від її імені заяви, в тому числі про належність їй автомобіля на праві особистої приватної власності та її сімейний стан, отримувати необхідні довідки та документи, у тому числі дублікат Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, номерні знаки, довідки-рахунки, розписуватись за неї, укладати договори та визначати умови та ціну договорів купівлі- продажу, міни, оренди, позички, страхування на їх розсуд, отримувати належні їй гроші за договорами оренди, купівлі-продажу, отримати належне їй майно за договором міни, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяну шкоду повіреними особами іншим транспортним засобам під час керування автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати якщо в тому буде необхідність від її імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати по таким угодам грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями або за домовленістю, сплачувати податки та збори, одержати страхове відшкодування, представляти її інтереси в суді з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі з правом пред'явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення суду, подання виконавчого листа до стягнення, одержання присудженого майна або грошей.

Замінювати двигун, кузов, інші деталі автомобіля, змінювати колір кузова, переобладнувати автомобіль, подавати автомобіль до органів ДАІ для проходження технічного огляду, керувати ним, а також виконувати всі інші дії, пов'язані з цією довіреністю.

Довіреність була видана строком на три роки з правом передоручення, дійсна до двадцять п'ятого березня дві тисячі вісімнадцятого року та нотаріально посвідчена приватним нотаріусом.

17 вересня 2016 року ОСОБА_4 продала даний автомобіль громадянину ОСОБА_7 за 10 000,00 грн., що вбачається із договору купівлі продажу транспортного засобу, заяви ОСОБА_7 про проведення перереєстрації від 17 вересня 2016 р.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити право чин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ст. 244 ЦК України).

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (ст. 1003 ЦК).

Згідно ст. 1006 ЦК України повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Із змісту ст. 1006 ЦК випливає, що зазначені у ній обов'язки повіреного є імперативними. З іншої сторони, довіритель наділяється відповідним обсягом вимог до повіреного. Іншими словами, вони покладаються на повіреного і без спеціальної вказівки про них у договорі. Водночас сторони договору доручення не позбавлені права включати у договір також інші, не передбачені даною статтею зобов'язання повіреного.

Повірений зобовязаний передати все одержане за договором довірителеві. У звязку з тим, що правочин, вчинений повіреним, створює правові наслідки саме для довірителя, йому ж на праві власності належатиме майно, яке повірений одержить у звязку із виконанням договору. Тому повірений зобовязаний негайно передати таке майно власникові.

Так, ОСОБА_3 звертаючись із первісним позовом, просила стягнути із ОСОБА_4 131 033, 50 грн. за вказаний проданий нею автомобіль, вказуючи, що між ними була домовленість про продаж такого авто за 5000,00 США.

Проте судом таких обставин не встановлено.

Так, враховуючи те, що повірений повинен негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення, також те, що в довіреності від 25.03.2015 р. ОСОБА_3 надала право в т.ч. і ОСОБА_4 укладати договори та визначати умови та ціну договорів купівлі- продажу на її розсуд, отримувати належні їй гроші (тобто ОСОБА_4 здійснила продаж такого авто за наданим їй правом вчиняти такий правочин на її розсуд), те що ОСОБА_4 здійснила продаж даного авто за 10 000,00 грн., однак кошти не повернула, а тому з неї слід стягнути дані кошти на користь ОСОБА_3, тим самим позов задовольнити частково.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на її користь з ОСОБА_3 на відшкодування понесених нею витрат на виконання договору доручення в сумі 18 179 грн. слід відмовити, у звязку із наступним.

Так, ОСОБА_4 посилається на те, що нею на виконання договору доручення, до реалізації автомобіля, понесені витрати на його ремонт, на укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та на зберігання автомобіля, а саме 330 грн. на придбання Полісу обов'язкового страхування, 17 843 грн. на ремонт автомобіля, додавши довідку ПАТ НАСК «Оранта» від 09.12.16 р. та акт виконаних робіт ФОП Мякотіна №48 від 26.07.2016 р.

Відповідно до ст. 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором: забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення. Довіритель зобов'язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв'язку з виконанням доручення. Довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить (ст. 1007 ЦК України).

Обовязки довірителя, вказані в ч. 2 ст. 1007 ЦК (забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення та відшкодувати повіреному витрати, повязані з виконанням доручення), покладаються на довірителя лише в тому випадку, якщо інше не встановлено договором. Повірений виконує доручення за рахунок довірителя, тому останній має створити певні умови для його діяльності, тобто забезпечити його засобами, необхідними для виконання доручення. Зобовязаний довіритель і відшкодувати повіреному витрати, які були ним зроблені під час визнання доручення. Разом з тим, сторони можуть встановити інші умови щодо цього. За договором довіритель може бути звільнений від необхідності забезпечити повіреного засобами виконання доручення або відшкодування йому зроблених витрат. Договір доручення може мати як відплатний, так і безоплатний характер. Якщо сторони уклали відплатний договір доручення, то довіритель зобовязаний виплатити повіреному відповідну плату. Плата за договором визначається саме за дії повіреного, тобто за надану ним довірителеві послугу. Вона не повязана з витратами, які повірений поніс при виконанні договору (страхування товару, вартість транспортування, проживання повіреного тощо).

Разом з тим, ОСОБА_4 не надала суду доказів того, що означений автомобіль потребував ремонту та заміни запчастин, та відповідного зберігання. До того ж, акт виконаних робіт не свідчить про оплату таких послуг.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1000-1007, ЦК України, ст. ст. 10, 60, 61, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про стягнення коштів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, і.н. НОМЕР_1, кошти в сумі 10 000 грн.

В іншій частині відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 98 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя