Справа № 487/6300/16-ц
Провадження № 2/487/528/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.07.2017 року.

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Табунщик К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права спільної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В :

05.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права спільної власності подружжя.

27.02.2017 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що проживала з відповідачем однією сімєю без укладення шлюбу з 2009 року по 2016 рік, вели спільне господарство.

За час проживання однією сімєю, в травні 2010 року вони разом та за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1, де вони разом мешкають. За час їх спільного проживання однією сімєю в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких підстав позивач просила встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без укладання шлюбу, визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири.

В судовому засіданні позивача підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити, в подальшому в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд слухає справу відповідно до положень ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Факт проживання однією сім'єю позивача та відповідача, крім показів позивача, підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які суду показали, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сім'єю, як чоловік і дружина на протязі тривалого часу, а саме з жовтня 2009 року по червень 2016 року вони вели спільне господарство, піклувалися один про одного.

Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження, 26.09.2012 року народився ОСОБА_3, його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу, 11.05.2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 356.

Таким чином судом встановлено, що позивач та відповідач в період з жовтня 2009 року по червень 2016 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Встановлення вищезазначеного факту позивачу необхідно для визнання спірної вищезазначеної квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у п. 22, роз'яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами,встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або іншим договором.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю ,але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними.

Оскільки вищезазначена квартира АДРЕСА_1 придбана сторонами 11.05.2010 року, тобто в період спільного проживання, то вона є спільною сумісною власністю подружжя і частки в ній для сторін є рівними.

За таких підстав позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сімєю чоловіка та жінки без укладання шлюбу в період з жовтня 2009 року по червень 2016 року.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення. На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, визначеному ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя: ПАВЛОВА Ж.П.