Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3116/17 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Гансецької І.А.

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб - Національного Банку України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про захист прав споживачів, визнання кредитного договору неукладеним

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 травня 2017 року

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів та визнання кредитного договору неукладеним.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 05 травня 2017 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ПАТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про передачу справи до належного суду. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на правовідносини сторін, що є предметом даного позову. Разом з тим, дані обставин не були враховані судом першої інстанції, а тому останній помилково відкрив провадження у даній справі із застосуванням положень ч.5 ст. 110 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 є споживачем кредитних послуг, звернулася з позовом про визнання кредитного договору неукладеним.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання, або виконувати їх через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Зазначеними нормами передбачено альтернативну територіальну підсудність.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадяни (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином - підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011у справі щодо офіційного тлумачення положень пп. 22, 23 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст.18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами, пов'язані з наданням фінансових (кредитних) послуг; позивач є споживачем таких послуг, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, ОСОБА_2 мала право вибрати підсудність справи за місцем свого проживання.

Прийнявши до уваги наведене, суддя дійшов правильного висновку щодо підсудності справи Корольовському районному суду м. Житомира та постановив законну і обґрунтовану ухвалу про відкриття провадження у справі.

В свою чергу, твердження апелянта про те, що позивач не звільняється від сплати судового збору за подання позову пов'язаного з порушенням його прав на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» на правильність прийнятого судового рішення не впливає, оскільки порушення правил ст. 119, 120 ЦПК України, які виявлені при розгляді справи, можуть бути усунуті в ході судового розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у ухвалі.

Ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Судді :