АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/7566/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахової О.В.,

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" (далі - ТОВ "Ковальська-Житлосервіс") звернулось до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, їй надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуги з централізованого опалення. Однак відповідач своєчасно не оплачує їх, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 1 вересня 2013 року по 5 червня 2015 року в розмірі 17 402 грн. 26 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 17 402 грн. 26 коп., інфляційні втрати за весь час прострочення в розмірі 15 530 грн. 04 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1 319 грн. 79 коп.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року позовні вимоги ТОВ "Ковальська - Житлосервіс" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Ковальська - Житлосервіс" заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1 227 грн. 59 коп. та судовий збір в розмірі 12 грн. 28 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "Ковальська-Житлосервіс", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем у певний період не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг; судом не надано належної оцінки тому факту, що позивачем відповідні житлово-комунальні послуги надавалися, а відповідач, як споживач, не виконувала свого обов'язку щодо оплати за отримані послуги.

Представник ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримала подану апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21 січня 2011 року.

Указаний будинок знаходиться на балансі ТОВ "Ковальська-Житлосервіс", яке є виконавцем житлово-комунальних послуг.

8 листопада 2010 року між ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" та ОСОБА_1 укладено комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг, за умовами якого товариство взяло на себе зобов'язання обслуговувати будинок та прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1 а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених договором.

1 квітня 2015 року між ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого товариство взяло на себе зобов'язання обслуговувати будинок та прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених договором.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у відповідача перед позивачем за період з 1 вересня 2013 року по 1 червня 2015 року становить 17 402 грн. 26 коп., розмір інфляційних втрат становить 15 530 грн. 04 коп., розмір трьох процентів річних від простроченої суми становить 1 319 грн. 79 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову "ТОВ "Ковальська-Житлосервіс", суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право на стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги лише за період з 1 вересня по 8 листопада 2013 року; позивач не має права на стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 8 листопада 2013 року по 1 квітня 2015 року, оскільки у цей період між сторонами були відсутні договірні зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг; у період з 1 квітня 2015 року по 1 червня 2015 року відповідач сплачувала витрати на утримання будинку та прибудинкової території, а тому за цей період відсутня заборгованість за цим видом житлово-комунальних послуг; не має підстав для стягнення коштів за послуги з централізованого опалення у період з 1 квітня 2015 року по 1 червня 2015 року, оскільки між сторонами відсутні договірні зобов'язання щодо надання цих послуг.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому нлежить.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон).

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Житлово-комунальні послуги поділяються за: 1) функціональним призначенням; 2) порядком затвердження цін/тарифів (ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики;

2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", порядок (формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до розрахунку заборгованості за функціональним призначенням сума заборгованості складається з послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з централізованого опалення.

Розпорядженням Київської міської державної адіміністрації від 25 травня 2012 року № 865 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" для будинку АДРЕСА_1 встановлено тариф за 1 кв.м загальної площі квартири за місяць (крім квартир першого поверху) у розмірі 4 грн. 80 коп.

Таким чином, з урахуванням загальної площі квартири, вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для власника відповідної квартири становить 519 грн. 36 коп. на місяць (108, 20 кв.м. х 4 грн. 80 коп. = 519 грн. 36 коп.).

Нарахування вартості послуг з центрального опалення за період з 1 вересня 2013 року по 1 червня 2015 року здійснено на підставі показників будинкового лічильника за тарифами, затвердженими розпорпядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та постановами Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), зокрема, за період з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2014 за тарифом, затвердженим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 травня 2011 року № 857 (237 грн. 70 коп. за 1 Гкал); за період з 1 липня 2014 року по 20 листопада 2014 року за тарифом, затвердженим постановою НКРЕКП від 18 червня 2014 року № 757 (375 грн. 30 коп. за 1 Гкал); за період з 21 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року за тарифом, затвердженим постановою НКРЕКП від 17 жовтня 2014 року № 146 (374 грн. 60 коп. за 1 Гкал); за період з 1 квітня 2015 року по 1 червня 2015 року за тарифом, затвердженим постановою НКРЕКП від 3 березня 2015 року № 613 (637 грн. 32 коп. за 1 Гкал).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

При цьому відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Належних доказів на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги надавалися ТОВ "Ковальська-Житлосервіс"неякісно або не в повному обсязі відповідачем не надано.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не звільняє споживача від необхідності оплати цих послуг.

Доводи ОСОБА_1 про те, що позивач щодо частини заборгованості звертається повторно є надуманими, оскільки рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2014 року стягнута з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з червня 2011 року по серпень 2013 року, тобто заборгованість стягнута за інший період часу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 оплатила послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у період з 1 квітня 2015 року по 1 червня 2015 року матеріали справи не містять, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині грунтується на припущеннях.

Оскільки відповідач отримувала надані ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" житлово-комунальні послуги, які своєчасно не оплачувала, то порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Незважаючи на те, що розрахунки заборгованості за житлово-комунальні послуги наведені за період з 1 вересня 2013 року по 1 червня 2015 року, позивач у заяві про збільшення розміру позовних вимог просив стягнути цей же розмір заборгованості за період з 1 вересня 2013 року по 5 червня 2015 року (а. с. 50, 51).

Таким чином, при визначенні розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Ковальська-Житлосервіс",та визначенні відповідного періоду стягнення такої заборгованості, колегія суддів виходить із принципу диспозитивності цивільного судочинства, а, отже, наявності підстав для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 17 402 грн. 26 коп. саме за період з 1 вересня 2013 року по 5 червня 2015 року, тобто період, за який позивач просив стягнути визначену ним заборгованість.

Що стосується позовних вимог ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов'язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов'язаннями.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошового зобов'язання, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відновідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Оскільки відповідачем було допущено порушення по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, то наявні підстави для стягнення суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Разом з тим, розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних за весь час прострочення позивачем у заяві про збільшення розміру позовних вимог розраховано неправильно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню (інфляційні втрати в розмірі 13 387 грн. 93 коп. та три проценти річних в розмірі 919 грн. 70 коп.).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Ковальська - Житлосервіс" заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 1 вересня 2013 року 5 червня 2015 року в розмірі 17402грн. 26 коп., інфляційні втрати в розмірі 13387 грн. 93 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 919 грн. 70 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2893 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 1 вересня 2013 року по 5 червня 2015 року в розмірі 17402 грн. 26коп., інфляційні втрати в розмірі 13387 грн. 93 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 919 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2893 грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

О.В. Шахова