Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/217/17
№ провадження 2/624/238/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Кегичівка 17 липня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді Куст Н.М., за участю секретаря Проскурні Л.М., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи: служба у справах дітей Кегичівської районної державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, 14 лютого 2017 року громадська комісія у справах дітей та орган опіки та піклування при виконкомі Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області розглянув питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 Встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 Мати у вихованні дитини участі не приймає. У 2016 році сусіди та односельці скаржились, що мати знущається з дитини, дитина не доглянута, частіше голодна, ніж сита. Відповідач характеризується, як така, що за період проживання в селі проявила себе з негативної сторони, 23 липня 2008 року була позбавлена батьківських прав по відношенню до своїх двох дітей ОСОБА_8. та ОСОБА_7, схильна до ведення нездорового способу життя, виявляє насильство над дитиною, постійно палить, зловживає спиртними напоями. Отже відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, що виражається у відсутності піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною взагалі, що порушує самоусвідомлення дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Поведінка ОСОБА_2 неодноразово розглядалась на засіданнях органу опіки та піклування та на громадській комісії у справах дітей. 11 липня 2013 року сім'ю ОСОБА_2 було введено до банку даних сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, взято під соціальний супровід. Сім'ю постійно відвідували працівники сільської ради або фахівці із соціальної роботи від Кегичівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. У 2016 році кошти (державну допомогу одинокій матері) ОСОБА_2 не отримувала, гасився кредит отриманий ще в 2014 році, на роботу йти не було бажання, хоча пропозиції надходили. Ситуація в матеріальному плані стала критичною. Коштів не було навіть на придбання хліба. 03 лютого 2017 року представники сільської ради виїхали до місця перебування ОСОБА_2 для проведення обстеження умов проживання сім'ї, але будинок був зачинений, а мешканці села повідомили, що ОСОБА_2 разом із дитиною на санчатах пішла у напрямку до центру села. У другій половині дня до сільської ради поступила інформація з управління соціального захисту населення, про те що ОСОБА_2 з'явилась до управління праці та соціального захисту населення з'ясувати питання субсидії та виплату грошей як одинокій матері, разом із нею була дитина з ознаками побиття на обличчі. При розмові дитина повідомила, що побила його мати і він голодний. Про це було повідомлено сільську раду, відділ у справах дітей, викликано поліцію, проведено огляд у лікарні. 07 лютого 2017 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини при Кегичівській районній державній адміністрації де було розглянуто питання про стан виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 по відношенню до її дитини ОСОБА_4 ОСОБА_2 на засідання не з'явилась. Комісія прийшла до висновку щодо позбавлення її батьківських прав. Станом на 03 лютого 2017 року дитина проживає у сестри ОСОБА_5 Мати дитину не відвідала жодного разу, як вона почувається не цікавилась.

Представник позивача ОСОБА_1, у судовому засіданні, позов підтримала, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2, у судовому засіданні, позов визнала, повідомила, що згодна з тим, щоб її позбавили батьківських прав, вказала, що дитина їй не потрібна, не любить її.

Представник третьої особи, ОСОБА_3, у судовому засіданні позов підтримала, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні досліджені: копія паспорта ОСОБА_2 (а.с.6); довідки з Парасковіївської сільської ради про склад сім'ї ОСОБА_2, до якого входять син ОСОБА_4, 2012 року народження та син ОСОБА_8., 1993 року народження (а.с.7); повідомлення Парасковіївської сільської ради, згідно з яким ОСОБА_2 не працює, народила чотирьох дітей: ОСОБА_5, 1990 року народження, ОСОБА_8, 1993 року народження, ОСОБА_7 1995 року народження, ОСОБА_4 2012 року народження. Рішенням суду від 23 липня 2008 року була позбавлена батьківських прав стосовно двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8. та ОСОБА_7, старша дочка на момент позбавлення матері батьківських прав була повнолітньою. Молодшого сина ОСОБА_4 народила ІНФОРМАЦІЯ_1 з яким проживала до 03 лютого 2017 року. Після, дитина проживає у старшої сестри ОСОБА_5 ОСОБА_2 вихованням сина зовсім не займалась, дитина належала сама собі, зі сторони матері стосовно дитини простежується насильство. Перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Кегичівської ЦРЛ за зловживання алкоголю. У 2013 році знаходилась на примусовому лікуванні від алкогольної залежності. Підсобне господарство не утримує, добросусідських відносин не підтримує, друзів не має, в громадському житті села участі не приймає (а.с.8); копія довідки з Кегичівської ЦРЛ, про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в наркологічному кабінеті, з діагнозом - синдром алкогольної залежності (а.с.9); акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2 від 03 серпня 2016 року, згідно з яким взаємовідносини між членами сім'ї незадовільні, у матері часто трапляються випадки агресивної депресії, поведінка неадекватна, недбайливе ставлення до власної дитини, від сусідів поступають відомості щодо насильства від матері до дитини. Дитина за час обстеження перебуває у старшої сестри ОСОБА_5, матір вдома відсутня (а.с.10); акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 21 грудня 2016 року, згідно з яким взаємовідносини між членами сім'ї відсутні, члени сім'ї спільної мови не знаходять (а.с.11 зворотна сторона сторінки); звітність щодо соціальної роботи за березень 2016 року, згідно з якою будинок ОСОБА_2 потребує косметичного ремонту, прибирання, виявлені проблеми виховання дитини та соціально-економічні, звітність за липень 2016 року, за якою дитини вдома немає, мати пояснила, що син в старшої сестри ОСОБА_5, по телефону ОСОБА_5 повідомила, що мати побила ОСОБА_4, їй стало його шкода і вона забрала брата до себе (а.с.12); звітність щодо соціальної роботи за жовтень 2016 року, згідно з якою, при обстеженні будинку ОСОБА_2, встановлено, що в будинку натоплено, їсти наварено, дитини бігає неохайна, теплих речей не має, мати скаржиться, що не отримує допомоги, як одинока мати, веде себе агресивно, дуже кричить на дитину, б'є (а.с.13); звітність щодо соціальної роботи за жовтень 2016 року, за якою дитина гостює у старшої сестри ОСОБА_5, ОСОБА_2 веде себе не адекватно, замкнуто, агресивно налаштована до соціуму (а.с.14); звітність щодо соціальної роботи за листопад 2016 року, за якою дитина вдома, мати їсти наварила, купила харчі, заготовила дрова (а.с.15); звітність щодо соціальної роботи за грудень 2016 року, за якою їсти наварено, в будинку брудно, піч топлена, дитини брудна, ОСОБА_2 на контакт не йде, агресивна, розмова не відбулась, дитина матері явно боїться (а.с.16); заява ОСОБА_2 до опікунської ради про відмову від своєї дитини ОСОБА_4 (а.с.17); копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є ОСОБА_9, ОСОБА_2 (а.с.18); повідомлення Парасковіївської сільської ради про те, що дитина ОСОБА_4, відстала в розвитку, у своєму віці не розпізнає кольорів, погано висловлює свою думку, залякана, але на контакт зі сторонніми людьми іде і намагається розповісти, що мати його ображає і лупцює. Дитина завжди брудна, харчування одноманітне, постільна білизна відсутня, іграшок немає (а.с.19); копія довідки Кегичівської ЦРЛ від 03 лютого 2017 року, згідно з якою, до відділення лікарні доставлена дитина ОСОБА_4 для огляду. Загальний стан дитини порушений, мало йде на контакт, адекватний, скарги на болі в нижній губі. Дитина брудна, неохайна, волосся не мите. На обличчі множинні подряпини, зліва гематома ока 2х4 см, на шиї 5 гіперемійованих плям до 1 см в діаметрі, на шкірі спини 6 синців розміром 5-6 см (а.с.20); копії фотокарток дитини з тілесними ушкодженнями на обличчі (а.с.21,22,23,24); копія протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, щодо виявлення ознак побиття дитини (а.с.25); копії пояснень (а.с.26,27,28,29,30); копія акту з'ясування обставин вчинення насильства в сім'ї ОСОБА_2 (а.с.31-33); копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ст.184 КУпАП (а.с.34,35); копія протоколу засідання громадської комісії у справах дітей та опікунської ради при Парасковіївській раді, на якій вирішено позбавити ОСОБА_2 батьківських прав (а.с.38); копія висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.39); копія рішення Кегичівського районного суду від 23 липня 2008 року про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її дітей ОСОБА_8., та ОСОБА_7, висновок органу опіки та піклування Кегичівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та інші документи.

Суд виходить із того, що правовідносини сторін регулюються ст.150 СК України, згідно з якою батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.п.2,3 ч.2 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, жорстоко поводяться з дитиною.

Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст.3, ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР №789- ХІІ від 27 лютого 1991 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Згідно з ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд, у разі позбавлення батьків батьківських прав, одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що він підлягає задоволенню. Визнано доведеним, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, допускає жорстоке поводження.

Про стягнення аліментів не заявлено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Парасковія Кегичівського району Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. на користь Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

Накласти заборону на відчуження житла малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати позивача повідомити про це державну нотаріальну контору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через Кегичівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.М. Куст