АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Пузиковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2017 р. у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції у м. Києві Норки Євгена Віталійовича вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві Норки Є.В. вчинити дії.

Зазначав, що 16.05.2016 р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 51115399 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 2 791 202,40 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Норки Є.В. від 01.06.2016 р. накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3

Після 01.06.2016 р. державний виконавець не вчиняв жодних виконавчих дій, направлених на виконання рішення суду, у зв'язку з чим, 31.01.2017 р. він звернувся до державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Норки Є.В. з заявою про необхідність вчинення виконавчих дій відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на те, що державний виконавець і після письмового звернення не вчинив жодної виконавчої дії, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», він 15.03.2017 р. звернувся до начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва із скаргою на бездіяльність державного виконавця Норки Є.В.

Посилаючись на те, що у строк передбачений Законом України «Про звернення громадян» він не отримав відповіді, і виконавчі дії на виконання рішення суду не проводились, просив: визнати протиправною бездіяльність Шевченківського РВ ДВС м. Києва у виконавчому провадженні № 51115399, відкритого старшим державним виконавцем Норкою Є.В. на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/19251/15-ц, виданого 04.05.2016 р.; зобов'язати старшого державного виконавця Норку Є.В. при здійсненні необхідних заходів у виконавчому провадженні № 51115399 виконувати

Справа № 761/7312/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7312/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

свої обов'язки, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», з дотриманням умов передбачених ч. 2 ст. 11 та строків, обумовлених ст. 13 цього Закону; зобов'язати старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Норку Є.В. невідкладно здійснити у виконавчому провадженні № 51115399 дії, запропоновані ним у заяві від 31.01.2017 р., а саме: зобов'язати боржника ОСОБА_3 надати для долучення до матеріалів виконавчого провадження копії документів про право власності та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1; провести опис, оцінку вартості і реалізацію зазначеної квартири боржника для отримання коштів, за рахунок яких здійснити погашення його боргу перед ОСОБА_1; провести опис, вилучення і реалізацію майна, а також опис і вилучення грошових коштів, цінних паперів та коштовностей, які знаходяться у помешканні боржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1; звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України; провести інші передбачені законом дії направлені на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 2 791 202,40 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.05.2017 р. скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив зазначену ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції, для розгляду по суті посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вказував на те, що суд помилково вважав 31.01.2017 р. датою, коли він дізнався або міг дізнатися про порушення його прав як стягувача у виконавчому провадженні, оскільки не урахував того, що він звернувся до державного виконавця Норки Є.В. з відомою йому інформацією про боржника та запропонував вчинити йому певні виконавчі дії, вчинення яких потребує певного часу, а відтак він не міг знати з якої саме дати державним виконавцем порушені його права чи наявна бездіяльність.

Скарга на бездіяльність старшого державного виконавця Норки Є.В. надійшла до начальника Шевченківського РВ ДВС у м. Києві 20.03.2017 р., і відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», він повинен був повідомити його про наслідки розгляду скарги до 20.04.2017 р., однак відповідь на скаргу він не отримав.

28.04.2017 р., ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження він дізнався, що і після його звернення до начальника Шевченківського РВ ДВС у м. Києві виконавчі дії не проводились, а тому вважав саме цю дату такою, коли він дізнався про порушення його прав як стягувача у виконавчому провадженні.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Державний виконавець Шевченківського РВ ДВС у м. Києві у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено десятиденний строк передбачений ст. 385 ЦПК України та не подано клопотання про поновлення строку для подання скарги.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

За змістом ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи убачається, що 31.01.2017 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві у якій зазначив, які саме дії повинен вчинити державний виконавець. Із вказаної заяви, убачається, що її подання було зумовлене тим, що державний виконавець після винесення постанови від 01.06.2016 р. про накладення арешту на майно боржника не вчинив будь-яких інших дій спрямованих на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, що в подальшому стало підставою для подання скарги на дії державного виконавця Норки Є.В. начальнику Шевченківського РВ ДВС у м. Києві.

Зазначене свідчить, що заявник був обізнаний про порушення його прав як стягувача у виконавчому провадженні ще 31.01.2017 р.

Доводи апеляційної скарги по суті є обґрунтування скарги на дії державного виконавця та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо порушення процесуального строку для подання скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця.

За змістом п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1, діючи на власний розсуд, дізнавшись про порушення його прав, як стягувача, у виконавчому провадженні звернувся зі скаргою на бездіяльність державного виконавця до начальника Шевченківського РВ.ДВС у м. Києві.

Такі його звернення не позбавляють його можливості звернутись до суду, разом із тим строк на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, передбачений ч. 1 ст. 385 ЦПК ним було пропущено та не подано клопотання про поновлення строку. Не містить такого клопотання і сама скарга, а відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення скарги без розгляду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Залишення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Норки Є.В. без розгляду, не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду з аналогічними вимогами, з одночасним поданням клопотання про поновлення строку для звернення до суду, що і було йому роз'яснено судом першої інстанції.

При цьому необхідно ураховувати, що відповідно до статті 383 ЦПК, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», а не сам орган державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2017 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: