Справа № 510/2122/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.11.2017 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.,

за участю: секретаря Іванової Н.С.

розглянувши в судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином сповіщений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України на попередній розгляд справи, у судове засідання не з'явився. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224, ст.. 225 ЦПК України, суд ухвалює про заочний розгляд справи та може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, , помер - ІНФОРМАЦІЯ_1; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4, померла - ІНФОРМАЦІЯ_2; копії свідоцтва про народження ОСОБА_5, батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_4; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «Світанок», серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 3,61 умовних кадастрових гектара, серії НОМЕР_2 від 23.12.1996 р., на ім'я ОСОБА_4; копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1, власник - ОСОБА_3, самочинних споруд не має; копія довідки Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, згідно якої на момент смерті ОСОБА_4 разом з нею мешкав чоловік ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_1; копія довідки Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, згідно якої на момент смерті ОСОБА_3 разом з ним мешкала чоловік донька - ОСОБА_1; копія заповіту ОСОБА_4 від 29.01.1998 р., згідно якого все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1; копія заповіту ОСОБА_3 від 11.05.2002 р., згідно якого все своє майно заповів дочці ОСОБА_1; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, яка була матір'ю позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 та право на майновий пай члена КСП «Світанок» на підставі свідоцтва, серія НОМЕР_1.

Під час життя ОСОБА_4 залишила заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1, у зв'язку з чим спадкоємство здійснюється за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який був батьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті 11.05.2002 р. ОСОБА_3 склав заповіт, реєстраційний № 73, яким все своє майно заповідав дочці ОСОБА_1 Таким чином спадкоємство здійснюється за заповітом. Відповідач по справі ОСОБА_2, який є сином спадкодавця, обов'язкової долі у спадщині не має.

У шестимісячний строк після смерті матері ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2) та батька ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1) позивачка не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак фактично вступила в управління та володіння майном, оскільки після смерті матері утримувала документи на земельну частку (пай) та на майновий пай у себе, отримувала по ним відповідну оплату, а після смерті батька залишилась проживати у спадковому житловому будинку, утримувала його.

16.11.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності.

Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлих батьків і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обов'язкову долю у спадщині, не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Так як спадщина на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відкрилась до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини мають регулюватись ЦК України (1963) р.

Згідно ст. 548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

На підставі ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивачка ОСОБА_1 яка є спадкоємцем за заповітом (ст. 534 ЦК України (1963 р.)), не звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину, оскільки після смерті ОСОБА_4 утримувала документи на земельну частку (пай) та майновий пай у себе, отримувала по ним відповідну оплату, а після смерті ОСОБА_3 залишилась проживати у спадковому житловому будинку.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.), однак не може оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від неї (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб'єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.)

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 224, 225 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 553 ЦК України (1963), ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1258, 1268, 1270 ЦК України, --

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів, яке належало померлому ОСОБА_4 на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 23.12.1996 р. на підставі рішення Ренійської районної державної адміністрації Одеської області від 01.03.1996 р. № 129, зареєстрованого 08.01.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 624.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» Ренійського району с. Плавні, серії НОМЕР_3, в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 56,40 кв.м., житлова площа - 31,70 кв. м., допоміжна 24,70 кв. м., літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», «Д», гараж літ. «Г», підвал літ. «в», вбиральня літ. «Е», навіс літ. «б», № 1 - споруда, № 2 - огорожа в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін