Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 331/237/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Смолка І.О.
Провадження № 22-ц/778/1141/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2000 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 19.03.2015 року шлюб розірвано.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_5, 24.07.2009р. народження, яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні.

Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків утримувати дитину.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5, 24.07.2009р. народження, у розмірі 1/4 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від середньостатистичної заробітної плати у місті Запоріжжі щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5, 24.07.2009р. народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_3, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, кожного місяця, починаючи з 15.01.2016р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, стягнувши з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5, 24.07.2009р. народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, кожного місяця, починаючи з 01.09.2016 року.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як батько дитини, зобовязаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд врахував обставини, передбачені ст. 182 СК України для визначення розміру аліментів, та стягнув аліменти на утримання малолітньої доньки у частці від доходу батька.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитися неможливо, рішення суду в частині визначення розміру та способу стягнення аліментів ухвалено судом без належного дослідження фактичних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони є батьками малолітньої доньки ОСОБА_5, 24.07.2009р. народження (а.с. 4), та неповнолітнього сина - ОСОБА_6, 27.12.1999р. народження.

Діти мешкають разом із матірю, знаходяться на її утриманні (а.с. 5).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, 27.12.1999р. народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу ОСОБА_3 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.08.2016р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24).

Відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд не врахував те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому помилково стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у частці від доходу батька.

Батьки мають рівні права та обов'язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині хоча б прожитковий мінімум.

Колегія суддів, визначаючи розмір аліментів, враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України для визначення розміру аліментів, зокрема те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, при цьому є працездатною особою, стан його здоров'я, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, тому вважає за доцільне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення донькою сторін повноліття.

Такий розмір аліментів не значно перевищує половину прожиткового мінімуму, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, встановлений з 01 січня 2017 року в розмірі 1 689 грн. Ця сума не перевищує можливостей відповідача надавати допомогу доньці, такий розмір аліментів відповідає вимогам ст.ст. 182, 184 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що аліменти необхідно стягувати з 01.09.2016 року, спростовані під час апеляційного розгляду справи. Так, по-перше, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України), позивач звернулася до суду з даним позовом 15.01.2016р. (а.с. 1). По-друге, посилання на те, що певний період часу син проживав з відповідачем, та останній утримував сина, не є підставою для звільнення ОСОБА_3 від обов'язку утримувати малолітню доньку, як підставно зазначив суд у рішенні.

Інші доводи апеляційної скарги по суті спору висновків суду також не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи, є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Інші викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визначення розміру та способу стягнення аліментів необхідно змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2017 року у цій справі змінити в частині визначення розміру та способу стягнення аліментів, стягнувши з ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 900 (девятсот) грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: