Справа № 513/1172/16-ц
Провадження № 2/513/116/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідачів вказуючи, що 05 січня 2015 року померла її мати ОСОБА_3. За життя мати склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку площею 5,31 гектара, розташовану на території Кулевчанської сільської ради Саратського району дочці - відповідачу ОСОБА_2

Після смерті матері, сестра оформила спадщину на вказану земельну ділянку. Пізніше позивачка дізналась, що матері належала інша земельна ділянка на території Кулевчанської сільської ради площею 1,00 гектар. Вказана спадщина не була охоплена заповітом.

Вона, як спадкоємець за законом першої черги звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Позивачка зазначила, що державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, що був виданий на ім'я покійної матері було втрачено, тому надати його нотаріусу немає можливості. Просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку покійної, оскільки на час смерті матері вона постійно проживала зі спадкодавцем , тому фактично прийняла спадщину.

Під час судового розгляду позивачка підтримала свій позов, просила його задовольнити та пояснила суду, що про існування у матері іншого майна, окрім того, що було включено до заповіту стало відомо тільки восени 2016 року. Отримати дублікат державного акту на ім'я покійної неможливо. ЇЇ сестра, яка прийняла спадщину за заповітом відмовилась від прийняття спадщина за законом, тому позивачка просила визнати за нею право власності на земельну ділянку покійної ОСОБА_4 площею 1,00 гектар.

У дане судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 під час судового розгляду позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, відмовилась від спадщини на користь сестри. У дане судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Кулевчанської сільської ради Саратського району подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України визначено, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка ОСОБА_6 та відповідачка ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с. 7,8,39,40).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 05 січня 2008 року (а.с. 9).

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 049943, довідки відділу Держземагенства, ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 1,00 гектар, яка розташована на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0110 та призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с.11,12).

Спадкова справа щодо майна ОСОБА_4 була відкрита нотаріусом за заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка надійшла від ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видане ОСОБА_2 (а.с.32-52).

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку покійної ОСОБА_3 через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.10)

Відповідно до довідок Кулевчанської сільської ради Саратського району, на день смерті матері, яка настала 05 січня 2008 року ОСОБА_1 постійно проживала з матір'ю (а.с.13).

Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за законом першої черги не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті матері. На час її смерті постійно проживала зі спадкодавцем, тому фактично прийняла спадщину. Оформити спадщину у нотаріуса та отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,00 гектар не має можливості через втрату правовстановлюючого документу, підтверджуючого право власності покійної на спадкове майно.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності у порядку спадкування на земельну ділянку покійної ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1233 ЦК України, ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 1,00 (один) гектар, яка розташована на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0110.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області, через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар