Справа № 347/1611/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді: Сабадаха Б.В.,

з секретарем: Удудяк І.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідачки: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Лоб'юка ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про вселення та визначення порядку користування житловим будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про вселення та визначення порядку користування житловим будинком.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та в позовній заяві зазначив, що відповідачка, ОСОБА_3 є його колишньою дружиною. З відповідачкою вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними укладений був 12.07.2007 р. в виконкомі Смоднянської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області. До укладення шлюбу з відповідачкою він та його мати, ОСОБА_6, проживали у власному житловому будинку, що знаходився в смт. Кути вул. Боднарська, №2 Косівського району Івано-Франківської області. Після укладення шлюбу, він перейшов разом з матір"ю проживати в житловий будинок відповідачки, що розташований в с.Смодна по вул.Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області. Даний житловий будинок належить відповідачці на праві приватної власності. В 2011 році відповідачка захворіла і їй необхідно було провести термінове оперативне втручання. Для проведення операції необхідна була значна сума коштів. Коштів у відповідачки не було. В зв"язку з цим, він змушений був терміново продати житловий будинок, який належав по 1/2 частині йому та його матері, ОСОБА_6 Мати, також відчужила свою частину житлового будинку, яка була в подальшому використана на будівництво літньої кухні в господарстві відповідачки. В серпні 2016 році відповідачка звернулася до Косівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. 18.08.2016 році шлюб між ними був розірваний Косівським районним судом. На протязі останнього часу нашого спільного проживання з відповідачкою стосунки між нами погіршилися і я почав проживати в окремій кімнаті від відповідачки. Після вступу в законну силу рішення Косівського районного суду від 18.08.2016р. про розірвання шлюбу відповідачка почала виганяти його з житлового будинку до якого він зареєстрований, зчиняла сварки. Просить позов задоволити та вселити його в житловий будинок, що розташований в с.Смодна по вул. Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та зазначила, що позивач ОСОБА_1 до господарства, в яке хоче вселитись не має ніякого відношення, тому що, дане господарство перейшло їй на підставі договору довічного утримання від покійної ОСОБА_7, право власності на нерухоме майно було оформлена на неї 25.08.2006 року, також державний акт на право власності на земельну ділянку був оформлений 14.05.2007 року. Шлюб між ними був укладений 12.07.2007 року. Окрім того, 18.08.2016 року шлюб між ними було розірвано Косівським районним судом. За період проживання позивач жодних коштів на дане майно не витратив, а навпаки постійно потребував від неї грошей. Спільних дітей від даного шлюбу немає. Позивач стверджує, що після розірвання шлюбу він проживав в окремій кімнаті житлового будинку, але після розлучення він взагалі покинув житловий будинок, також під час їхнього подружнього проживання ніяких євроремонтів позивач не проводив. Також позивач ОСОБА_1 стверджує, що ним у 2011 році було продано житловий будинок, що знаходиться в смт. Кути мотивуючи тим, що були потрібні кошти на її лікування, але лікування проводилось у 2008 році, кошти на лікування були незначні в сумі 3155 грн., стверджує, що про проданий будинок вона нічого не знала до їхнього розлучення. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку:

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 є власником житлового будинку, що розташований в с. Смодна по вул. Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області, що стверджується копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.5-9) та довідкою виданою виконкомом Смоднянської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 12.09.2016 року № 609 (а.с.11). Даний факт також підтверджується копією ОСОБА_6 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11644172 від 25.08.2006 року, виданого на підставі договору довічного утримання від 16.04.2003 року (а.с.32-33).

Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.05.2011 року (а.с.12), вбачається що позивачем та його матір"ю ОСОБА_6 було продано належний їм в рівних частинах житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в смт. Кути по вул. Боднарська № 2 Косівського району Івано-Франківської області, який розміщений на земельній ділянці площею 0,1500 га.

Відповідно до рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2016 року по справі № 347/1354/16 (а.с.13), шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, - розірвано.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1М, звертався до голови Смоднянської сільської Ради (а.с.14) та Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.15), про усунення перешкод у користуванні житлом по вул. Дорожна, 12 с. Смодна, Косівського району Івано-Франківської області йому та його матері ОСОБА_6

Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» від 12.04.1985 року № 2, правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його.

Відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Таким чином, позивач не позбавлений права користування спірним житлом, але фактично користуватись ним не може, як вбачається з ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.05.2017 року.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі наведеного, ст.ст. 150, 156 ЖК, Постанова Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» від 12.04.1985 року № 2, ст.379 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 79, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Лоб'юка ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про вселення та визначення порядку користування житловим будинком, - задоволити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в житловий будинок, що розташований в с.Смодна по вул.Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області.

Визначити порядок користування житловими приміщеннями в житловому будинку, що розташований в с.Смодна по вул.Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області, наступним чином: кімнату 1-3 площею 19.3 кв.м., веранду 1-4 площею 4.2 кв.м., відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, виділити у користування ОСОБА_1, а земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,2420 га (прибудинкову територію) залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не порушувати визначений порядок користування житловими приміщенням в житловому будинку, що розташовані в с.Смодна по вул. Дорожна, 12 Косівського району Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с.Смодна по вул.Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б.В. Сабадах