Справа № 311/1584/17
Провадження № 2/311/766/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В :

21.06.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини, в якому просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою повноліття; а також стягнути на її користь з ОСОБА_2 кошти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до 11.12.2018 року. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що з 26.04.2014 року вона перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього життя вони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, яка народилася 11.12.2015 року, проте відповідач ухиляється від свого обовязку по матеріальному забезпеченню дитини, яка повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки у добровільному порядку не надає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, на теперішній час відповідач працює, отримує дохід у вигляді заробітної плати, однак у добровільному порядку матеріально їх не забезпечує, хоча має таку можливість. Крім того, на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує пособія на дитину у незначному розмірі, внаслідок чого вона на теперішній час опинилася в скрутному матеріальному становищі та самостійно не взмозі задовольнити повною мірою потреби доньки, оскільки у звязку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, вона не працює, знаходиться вдома та здійснює догляд за малолітньою донькою. Відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, проте добровільно відмовляється від надання матеріальної допомоги на її утримання та утримання малолітньої дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом (а.с.3, 4).

В подальшому, до початку судового розгляду, 06.07.2017 року позивачкою ОСОБА_1 подана уточнена позовна заява, якою зменшені раніше заявлені нею позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання, та в уточненій позовні заяві в редакції від 06.07.2017 року позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В іншій частині заявлені раніше позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 просить залишити незмінними.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.16).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою повноліття, та згодний сплачувати позивачці ОСОБА_1 кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини своїх доходів (заробітку) щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку (а.с.17).

Судом встановлено, що з 26 квітня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3).

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у даній справі та батьківство відповідачем щодо даної дитини не оспорюється (а.с.4).

Малолітня дитина зареєстрована та фактично мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: Запорізька область Василівський район с.Приморське вул.Горького буд.57, що підтверджується довідкою, виданою Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 1541 від 15.06.2017 року та відповідачем вказані обставини також не оспорюються (а.с.10).

Згідно довідки УСЗН Василівської РДА Запорізької області від 13.06.2017 року за № 475, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Василівському РУ СЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, загальний розмір якої за період з 01.01.2017 року по 01.07.2017 року становить 5160,00 грн., яка міститься в матеріалах справи (а.с.9).

На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Згідно зі статтею 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до положень ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі

Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 та в подальшому уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, крім того, визнані відповідачем у повному обсязі, тому відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, та враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований у ПАТ «Обленерго», має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків не має, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому заявлений позов ОСОБА_1 у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, а саме: в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісячно кошів на утримання позивачки ОСОБА_1 та до досягнення малолітньою дитиною: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - трирічного віку, тобто до 11.12.2018 року, оскільки відповідач є фізично здоровою особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, інших утриманців немає, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини та малолітньої доньки ОСОБА_3 не надає, домовленості щодо порядку утримання малолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про утримання дружини та дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітню доньку та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне уточнений позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно на дитину відповідного віку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 21.06.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2, 31.07.1983року народження на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 21.06.2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до 11.12.2018 року.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2017 року становить 640 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 21 червня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_2) кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 21 червня 2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до 11 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4