Справа № 462/1829/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/3911/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 23 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про усунення перешкод,-

в с т а н о в и л а:

4 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача демонтувати самочинно побудовану господарську споруду, яка використовується як гараж, довжиною 6 м, шириною 3 м, висотою 3м, що складається з металевих воріт, стін із бляхи, накритої шифером, розміщеної з однією сторони між огорожею і будинком №9 на вулиці Зоряній, та з іншої сторони прилеглої до будинку № 11 на цій вулиці та стіною сараю під літ. «Е» без фундаменту. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є співвласником 5/18 частин будинку № 11 на вулиці Зоряній у м.Львові. Іншими співвласниками є ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Відповідач ОСОБА_2 здійснила будівництво господарської споруди, яка використовується як гараж. На куті споруди знаходиться ринва та під час дощу вода стікає на стіну його сараю, а також в підвал будинку. Через будівництво споруди в нього відсутній доступ до газового крану, також відсутній доступ до його сараю, який позначений літерою Е. Зазначена самочинна споруда побудована на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, без отримання дозвільних документів. Його права співвласника будинку порушені. Просить позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 3 травня 2017 року позов задоволено. Ухвалено зобовязати ОСОБА_2 демонтувати самочинно побудовану господарську споруду, розташовану за адресою: м.Львів, вулиця Зоряна,11, яка використовується як гараж, довжиною 6 м, шириною 3 м, висотою 3м, що складається з металевих воріт, стін із бляхи, накрита і шифером, розміщена з однією сторони між огорожею будинковолодіння №9 на вулиці Зоряній, та з ї іншої сторони прилегла до будинку №11 на вулиці Зоряній та стіною сараю під літерою «Е», без фундаменту. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи; з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом не враховано обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що спірна споруда збудована на її земельній ділянці, не є нерухомими майном. Тому таке будівництво проводиться без одержання дозволів. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, просить її задовольнити.

Позивач, його представник та третя особа ОСОБА_6, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просять апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.ст.10-11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є співвласниками будинковолодіння № 11 на вулиці Зоряній у м.Львові. Вони зареєстровані у будинку за цією адресою.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2003 року встановлено порядок користування житловими приміщеннями. Виділено у користування ОСОБА_2 жиле приміщення під літ. «1-6», площею 12,3 кв. м, літ. «1-5», площею 10,6 кв. м, сарай літ. «Б» (а. с. 46).

Актом-попередженням ЛКП «Скнилівок» від 14 листопада 2013 року та протоколом ЛКП «Скнилівок» від 18 листопада 2013 року встановлено порушення ОСОБА_2 ст. 150 КУпАП (самочинне будівництво господарської споруди без фундаменту між стіною житлового будинку на вулиці Зоряній, 11 у м. Львові, існуючою цегляною огорожею будинковолодіння № 9 на вулиці Зоряній та стіною сараю літерою «Е» на вулиці Зоряній, 11, яка накрита металом з металевими воротами).

Постановою адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради від 21 листопада 2013 року № 206 встановлено порушення ОСОБА_2 п. 21.1.31 Правил благоустрою м. Львова, зокрема самочинне встановлення господарської споруди, та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Докази про сплату штрафу відсутні.

Актом ЛКП «Скнилівок» від 11 грудня 2013 року встановлено, що на подвірї будинку № 11 на вулиці Зоряній, на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, та у спільному користуванні співвласників будинку, між стіною цього житлового будинку, існуючою цегляною огорожею будинковолодіння на вулиці Зоряній, 9 у м. Львові та стіною сараю літерою «Е» ОСОБА_2 встановила господарську споруду, яка накрита металом з металевими воротами.

Міжвідомчою комісією рекомендовано зобовязати ОСОБА_2 демонтувати вказану споруду, що стверджується витягом із протоколу засідання міжвідомчої комісії від 17 грудня 2013 року № 39.

Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 23 грудня 2013 року № 802 «Про самочинне будівництво, здійснене гр. ОСОБА_2М.» зобовязано ОСОБА_2 у термін до 10 лютого 2014 року демонтувати самочинно встановлену господарську споруду. Розпорядження не виконане.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищорго спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року, відмовлено у задоволенні позову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, з участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_4 про демонтаж спірної самочинно влаштованої господарської споруди. Цим судовим рішенням встановлено, що спірна споруда не є нерухомим майном, а тому відсутні підстави для застосування до цих правовідносин ст. 376 ЦК України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог, посилаючись на пояснення позивача, що його права як власника, порушені діями відповідача із зазначенням, що на куті споруди знаходиться ринва та під час дощу вода стікає на стіну його сараю, а також в підвал будинку. ОСОБА_4 того, через будівництво споруди в нього відсутній доступ до газового крану, також відсутній доступ до його сараю, який позначений літерою Е на технічному плані; відсутній доступ для обслуговування, здійснення ремонту, тощо, оскільки дана споруда пошкоджує як стан його сараю так і будинку в цілому через постійні замокання. ОСОБА_4 того, через встановлену споруду у випадку пожежі, пожежники не матимуть змоги швидко встановити драбини та приступити до її гасіння.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зоовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів при вирішенні спору виходить з доказів, що надані сторонами.

Пояснення позивача, який є стороною у справі, не підтверджені жодними належними та обєктивними доказами. Зокрема, позивач не довів, що йому чиняться перешкоди у здійсненні прав власника і його права є порушеними, що влаштування спірної споруди створює загрозу його життю або цим йому заподіяно шкоду.

З урахуванням меж перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду, яке ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, не можна визнати законними та обґрунтованим. Відтак, це рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 23 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 про зобовязання ОСОБА_2 - співвласника будинковолодіння № 11 на вулиці Зоряній у м.Львові демонтувати господарську споруду довжиною 6 м, шириною і висотою 3м за вказаною адресою.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді