Справа №: 486/540/16-ц Провадження № 6/486/45/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Зацепіній І.О.,

з участю: державного виконавця Куницької Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області подання державного виконавця Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусове проникнення до житла,

В С Т А Н О В И В :

17 листопада 2017 року державний виконавець Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1, а саме 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для забезпечення проведення виконавчих дій державним виконавцем щодо перевірки майнового стану ОСОБА_1, в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні в Южноукраїнському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 17 серпня 2016 року № 486/540/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Баядера Логістик» суми основного боргу за договором суборенди нежитлових приміщень №4 від 01 січня 2011 року та №331 від 01 січня 2014 року в сумі 52450,56 гривень, інфляції сумі 2321,10 гривень та 3% річних в сумі 1112, 22 гривні, а всього 55883, 88 гривень. Виконавче провадження відкрито 22 вересня 2016 року.

13 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за ОСОБА_1 зареєстрована 1/3 частина двокімнатної квартири АДРЕСА_2. Однак дана квартира перебуває в іпотеці за іпотечним договором №1646 від 03 квітня 2008 року строком до 03 квітня 2023 року.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Миколаївській області територіального сервісного центру №4842 від 27 жовтня 2016 року та згідно витягів з реєстрів МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровано.

Відповідно до відповіді ДПС України джерела отримання доходів та номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, у боржника відсутні.

ОСОБА_1 згідно відповіді ПФУ від 23 вересня 2016 року перебуває на обліку в Южноукраїнському обєднаному ПФУ у Миколаївській області, тому 13 жовтня 2016 року державним виконавцем направлено до ПФУ постанову про звернення стягнення на майно боржника.

Згідно з відповіді ЦНАП від 23 червня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відомостей перетинання державного кордону ОСОБА_1 згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України в базі не виявлено.

Державним виконавцем 21 червня 2017 року, 07 липня 2017 року, 25 вересня 2017 року та 31 жовтня 2017 року здійснено виходи за адресою: АДРЕСА_3, однак в доступі до вказаної квартири для перевірки майнового стану боржника фактичною її мешканкою ОСОБА_2 відмовлено. За таких обставин перевірка майнового стану та подальше виконання рішення суду не можливе.

В судовому засіданні державний виконавець Куницька Т.О. підтримала подання та просила суд його задовольнити. Пояснила, що вказаний виконавчий лист знаходиться у неї на виконанні з 18 квітня 2017 року. На пенсію ОСОБА_1 звернено стягнення, щомісячні утримання проводяться.

Вислухавши державного виконавця, дослідивши письмові докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Южноукраїнському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 17 серпня 2016 року № 486/540/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Баядера Логістик» суми основного боргу за договором суборенди нежитлових приміщень №4 від 01 січня 2011 року та №331 від 01 січня 2014 року в сумі 52450,56 гривень, інфляції сумі 2321,10 гривень та 3% річних в сумі 1112, 22 гривні, а всього 55883, 88 гривень /а.с.12 /.

Постановою головного державного виконавця Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 від 22 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження №52304905 про примусове виконання з виконання вказаного виконавчого листа. з 18 квітня 2017 року по теперішній час вказане виконавче провадження перебуває на виконанні у державного виконавця Куницької Т.О. /а.с. 11, 19/.

Постановою державного виконавця від 13 жовтня 2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження /а.с.23/.

Як вбачається з довідки з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за ОСОБА_1 зареєстрована 1/3 частина двокімнатної квартири АДРЕСА_4. Дана квартира перебуває в іпотеці згідно іпотечного договору №1646 від 03 квітня 2008 року строком до 03 квітня 2023 року /а.с.24, 25/.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Миколаївській області територіального сервісного центру №4842 від 27 жовтня 2016 року та згідно витягів з реєстрів МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровано /а.с.21/.

Згідно відповіді ПФУ від 23 вересня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Южноукраїнському обєднаному ПФУ у Миколаївській області, 13 жовтня 2016 року державним виконавцем направлено до ПФУ постанову про звернення стягнення на майно боржника /а.с.22, 26/.

Згідно з відповіді ЦНАП від 23 червня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.16/.

Державним виконавцем 21 червня 2017 року, 07 липня 2017 року, 25 вересня 2017 року та 31 жовтня 2017 року здійснено виходи за адресою: АДРЕСА_3, однак в доступі до вказаної квартири для перевірки майнового стану боржника мешканкою вказаної квартири ОСОБА_2 відмовлено, що підтверджується відповідними актами, що містяться в матеріалах справи /а.с.7-10/.

Частинами 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Вказана конституційна гарантія не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Тому вказане обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. У процесі здійснення виконавчого провадження, державний виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Як вбачається з аналізу 18, Розділу VII Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 376 ЦПК, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Однак державним виконавцем не надано суду доказів того, що на адресу боржника направлялись виклики та вимоги про необхідність з'явитися до державного виконавця для надання пояснень та доступу до домоволодіння для опису майна.

До того ж, враховуючи, що з пенсії боржника проводяться утримання, боржник має у власності лише 1/3 частку квартири АДРЕСА_5, суд вважає, що надавати дозвіл про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи не є доцільним, а тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусове проникнення до житла - АДРЕСА_3, 1/3 частка якого належить ОСОБА_1, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області, через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_4