АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/1986/16-ц 22-ц/774/1174/К/17
Справа № 184/1986/16-ц Головуючий в 1 інстанції - Коваль А.М.
Провадження №22ц/774/1174/К/17 Доповідач - Барильська А.П.
Категорія - 50 (III)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Борщ А.А.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про визнання батьківства та стягнення аліментів посилаючись на те, що з грудня 2006 року по квітень 2007 року вона та відповідач проживали на орендованій квартирі однією сім'єю без реєстрації шлюбу, та ІНФОРМАЦІЯ_2 від зазначених стосунків в них народився син - ОСОБА_4. В травні 2016 року відповідач зробив молекулярно-генетичну експертизу на батьківство, за результатами якої вірогідність батьківства відповідача складає не менше 99,99989%. На сьогоднішній день позивач безробітна, додаткового доходу не отримує, коштів, що виплачуються як допомога на дитину ледве вистачає на покриття соціально-побутових витрат, відповідач не заперечує факту батьківства, однак реєструватися батьком дитини відмовляється.

Позивач просила суд визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, у розмірі 25% всіх різновидів заробітку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 11.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині місячного платежу аліментів допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів на утримання дитини та постановлення в цій частині нового рішення, яким, відповідно до вимог ч.3 ст. 181 СК України, стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн. з індексацією, оскільки саме призначення аліментів у твердій грошовій сумі, на думку відповідача, забезпечить дитині достатній життєвий рівень.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині розміру стягнутих аліментів не в повній мірі враховані обставини справи, а саме те, що він хворіє на бронхіальну астму, має на утримані інших дітей та непрацездатну вагітну дружину, крім того на його утриманні знаходиться пасинок. Вважає, що встановлений судом розмір аліментів є завищеним, та з його заробітної плати будуть відраховуватись аліменти в розмірі 75%, що перевищує допустиму суму.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на її думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2006-2007 році спільно проживали без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син ОСОБА_4. На підставі висновку експерта №13 від 18.01.2017 року та визнання відповідачем позову судом встановлено, що батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_1

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, визнаючи батьківство відповідача стосовно ОСОБА_4та стягуючи з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач являється батьком ОСОБА_4 іу позивача є право на отримання аліментів на утримання сина, оскільки у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання батьківства відповідачем не оскаржено, тому, відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині колегією суддів не переглядається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, однак не погоджується з розміром аліментів, визначеним судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, однак, разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував майновий стан відповідача.

Так, ст. 180 СК покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Однак, визначаючи розмір стягнутих аліментів у розмірі 1/4 частини, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріальне становище відповідача та інші обставини, що мають істотне значення для справи, зокрема перебування в нього на утриманні інших дитей, а саме сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання якого стягнуто аліменти рішенням Ордженікідзевького районного суду Дніпропетровської області та на підставі виконавчого листа, виданого 16.09.2016 року, відкрито виконавче провадження, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка мешкає окремо від відповідача, однак доказів розміру допомоги на утримання доньки відповідачем не надано.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що з відповідачем проживає син його дружини ОСОБА_7 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки обов'язок утримувати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, до досягнення ним повноліття покладено на його законних батьків - ОСОБА_9 та ОСОБА_7, та до зобов'язань відповідача не відноситься.

Крім того, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що розмір стягнутих аліментів має бути зменшений з тих підстав, що на його утриманні знаходиться непрацездатна дружина, сплата аліментів на утримання непрацездатної дружини є тимчасовою (зокрема до ІНФОРМАЦІЯ_8), що не знімає з відповідача обов'язку утримувати неповнолітніх дітей на рівні життя, який необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

З огляду на вище наведене, колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд при визначенні розміру аліментів суд не взяв до уваги на ту обставину, що на його утриманні знаходяться неповнолітні діти син та дочка, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що наявні підстави для зменшення розміру стягнутих з відповідача ОСОБА_1 аліментів на користь позивача ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 до 1/6 частин з доходу позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір стягнутих судом аліментів на утримання дитини необхідно встановити в твердій грошовій сумі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до норми ч. 1 ст. 184 СК України, аліменти в твердій грошовій сумі можуть бути визначені судом за заявою одержувача або платника аліментів у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 працює в ТОВ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА" на посаді інженера з впровадження нової техніки та технологій, його заробітна плата за період січень 2016 року - січень 2017 року склала 398 тис. 637 грн. 03 коп. (а.с.50), тобто має стабільний дохід, тоді як стягнення аліментів в твердій грошовій сумі передбачено в разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище відповідача й виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та зміну рішення суду першої інстанції на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зменьшивши його з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу).

В іншій частині рішення суду не оскаржено та зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 рокузмінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зменьшивши його з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: