Номер провадження: 22-ц/785/1821/17
Номер справи місцевого суду: 2-9619/09
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.

при секретарі - Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2009 року у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі-Банк) звернулось із позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 557 440,07 гривень.

Представник Банка підтримав позов у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Відповідачі не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2009 року позов задоволено: суд стягнув солідарно з відповідачів на користь Банка заборгованість за кредитним договором у розмірі 557 440,07 гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2016 року відновлено втрачене судове провадження у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2016 року заява представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 04.12.2009 року залишена без задоволення.

Заочне рішення суду від 04.12.2009 року, у встановленому законом порядку, на підставі заяви відповідача ОСОБА_4 не переглядалось, і, у встановленому законом порядку ОСОБА_4 не оскаржувалось.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить заочне рішення суду від 04.12.2009 року у частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 змінити і відмовити Банку у позові до ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення суду, оскільки рішення постановлено у відсутності відповідачки, яка належним чином не була сповіщена про розгляд справи 04.12.2009 року.

Представник Банка, відповідачка ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_6 у засідання колегії суддів не з'явились, сповіщались про розгляд справи 09.11.2017 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень апеляційного суду від 11.08.2017 року та від 28.08.2017 року (а.с.32,48,102,103).

Рішення суду першої інстанції у частині підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Банк просив стягнути із позичальника ОСОБА_2 і її поручителя ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 19.03.2007 року.

Суд, задовольняючи позов у частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 виходив з того, що позов доведено належними та допустимими доказами (а.с.90-92).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 72 420 доларів США на строк до 19.03.2016 року зі сплатою 13,75% річних за користування кредитними коштами.

У забезпечення виконання умов кредитного договору від 19.03.2007 року, між Банком і ОСОБА_4 19.03.2007 року укладено договір поруки.

Позичальник належним чином не виконувала умови кредитного договору від 19.03.2007 року, допустила заборгованість з повернення кредиту та процентів, яка станом на 18.06.2009 року становила 557 440,07 гривень.

Між сторонами виникли правовідносини із зобов'язань, які регулюються нормами ЦК України.

За змістом ст. ст. 526 ч.1, 530 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 п.3 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Беручи до уваги, що, позичальник, відповідачка ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору від 19.03.2007 року і станом на 18.06.2009 року допустила заборгованість з повернення кредиту та відсотків, відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позичку частинами і у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення із позичальника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та відсотками, а також пені.

Доводи представника відповідачки у скарзі про те, що суд постановив рішення у її відсутності і належно не сповістив про час та місце розгляду справи не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2016 року відновлено втрачене судове провадження у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості (а.с.26,27).

Оригінал заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2009 року зазначає про те, що відповідачка ОСОБА_2 сповіщалась про розгляд справи (а.с.90-92).

Суду не надані належні та допустимі докази, які б спростовували зазначені обставини, наведені в рішення суду від 04.12.2009 року.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Законність та обґрунтованість заочного рішення суду від 04.12.2009 року перевірена в межах доводів апеляційної скарги, зокрема заявлених і вирішених судом першої інстанції вимог стосовно відповідачки ОСОБА_2

Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції у частині відповідає вимогам закону, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з підстав, які викладені в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2009 року у частині стягнення заборгованості і судових витрат з ОСОБА_2 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков Є.С. Сєвєрова