Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 24.01.2015р. о 18 год. 00 хв. на проспекті Перемоги в м. Києві сталася ДТП між автомобілем «Peugeot» 308 д.н.з. НОМЕР_3, що належить позивачеві, та автомобілем Богдан А-09202 д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2

Винним у скоєнні вищевказаної ДТП, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2015р., визнано ОСОБА_2

У результаті ДТП позивачеві, як власникові транспортного засобу, було завдано майнову шкоду в розмірі 70372 грн. 00 коп., яка складається (за підрахунками позивача) з 69172 грн. 00 коп. матеріального збитку та 1200 грн. 00 коп. витрат на проведення товарознавчого дослідження, а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 00 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», позивач просив суд стягнути суму матеріальної та моральної шкоди саме зі страхової компанії.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Третя особа в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

ОСОБА_1 є власницею транспортного засобу - автомобіля «Peugeot» 308 д.н.з. НОМЕР_3, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7).

Відповідно до постанови від 11.03.15 Шевченківського районного суду м. Києва 24.01.15 о 18 год. 00 хв. на проспекті Перемоги в м. Києві сталася ДТП між автомобілем «Peugeot» 308 д.н.з. НОМЕР_3, що належить позивачеві, та автомобілем Богдан А-09202 д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 (а.с. 8)

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.15 винним у вчиненні вказаної ДТП визнано ОСОБА_2

Як вбачається зі Звіту № 01030 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, розмір збитку, заподіяного автомобілю «Peugeot» 308 д.н.з. НОМЕР_3 становить 69172 грн. 00 коп. (а.с. 11-13)

Згідно Акта огляду транспортного засобу, при його проведенні була присутня ОСОБА_1 (а.с. 17), ОСОБА_2 було попередньо повідомлено про проведення огляду (а.с. 24)

Відповідно до умов Договору про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 27.04.15, вартість цих послуг склала 1200 грн. 00 коп., яку оплатила позивач (а.с. 27, 29-31).

Як вбачається з полісу № АІ/5013783 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ПрАТ «УПСК», а забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Богдан А-09202 д.н.з. НОМЕР_2, розмір страхової суми - 50000 грн. 00 коп. (а.с. 32).

06.02.17 на адресу суду надійшли письмові заперечення ПрАТ «УПСК», в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. Відповідач зазначає, що в порушення ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач, будучи потерпілою особою при ДТП не повідомила у 30-ти денний строк страховика для отримання страхового відшкодування. Станом на 01.02.17 ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» не подала ані повідомлення про ДТП, ані заяву про страхове відшкодування. Щодо відшкодування моральної шкоди позивачеві, відповідач також заперечував з огляду на відсутність підстав її відшкодування та у зв'язку з відсутністю обставин, передбачених ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 11.05.16, якою вона звернулась до ПрАТ «УПСК» в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян», для надання відповідачем інформації про обставини укладення страхового полісу між ПрАТ «УПСК» та власником автомобіля Богдан А-09202 ОСОБА_5 (а.с. 75).

Як вбачається з відповіді ПрАТ «УПСК» від 10.06.16 № 2748, ПрАТ «УПСК» стверджує, що бланк полісу було використано внаслідок шахрайських дій, відповідний поліс оформлено та реалізовано з порушенням законодавства, про що було повідомлено водія ОСОБА_2 та власника автомобіля ОСОБА_5 Також повідомлено, що про настання страхового випадку від 24.01.15 ПрАТ «УПСК» було сповіщено ОСОБА_2 (а.с. 76)

У судовому засіданні 19.05.17 та 13.07.17 представник позивача визнав те, що до ПрАТ «УПСК» позивач не зверталась із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 94).

У матеріалах справи міститься ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.16 у справі № 759/14077/15-ц, якою позов ПрАТ «УПСК» про визнання договору страхування недійсним, залишено без розгляду.

За встановлених обставин, наразі, договір страхування, яким є поліс № АІ/5013783 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сторонами не оспорюється, в матеріалах справи відсутні докази того, що вказаний договір було визнано недійсним.

Відтак, доведеною вважається обставина виникнення між сторонами договірних відносин на підставі полісу № АІ/5013783 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У матеріалах даної справи наявні також докази того, що позивач ОСОБА_1 зверталась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до власника автомобіля Богдан А-09202 д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5, проте в задоволенні позовних вимог було відмовлено рішенням суду у зв'язку з пред'явленням їх до неналежного відповідача.

Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача ПрАТ «УПСК» в добровільному порядку відшкодувати позивачеві заподіяну матеріалу та моральну шкоду.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», договором страхуванням, яким є Поліс № АІ/5013783 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У ст.ст. 1, 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст. 7 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно ст. 35.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 37.1 вказаного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» з повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування у встановленому Законом порядку не зверталась.

Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Позивач в розмір майнової шкоди окрім суми матеріального збитку, що встановлений експертним дослідженням включає такої суму оплати проведення цього експертного дослідження.

Згідно положень цивільного законодавства, майновою шкодою є збитки завдані майну потерпілої особи внаслідок дій, рішень тощо. Понесена позивачем сума оплати експертного дослідження не може включатись до розміру майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, адже вона має іншу правову природу та була понесена позивачем не при вчиненні ДТП.

За наведених вище обставин, суд приходить до об'єктивного висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про відшкодуванню майнової шкоди є безпідставними, оскільки відповідач є не суб'єктом заподіяння майнової шкоди, адже деліктних правовідносин між ОСОБА_1 та ПрАТ «УПСК» не виникало, а виникли правовідносини на підставі договору страхування. А також те, що у встановлений законодавством строк, позивач не зверталась до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату їй страхового відшкодування, правових підстав такої виплати наразі судом не встановлено.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити наступне.

На підставі ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.2 ч. 3 цієї статті вказує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 3 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

П.4 вказаної Постанови, свідчить, що відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Правовідносини, що виникли між сторонами не є деліктними, а ґрунтуються на договірній підставі. Відтак, ПрАТ «УПСК» не є суб'єктом заподіяння позивачеві моральної шкоди внаслідок ДТП. У судовому засідання окрім цього не було доведено сам факт заподіяння позивачу моральної шкоди, не доведеним є її розмір у сумі 10000 грн. 00 грн., тому, в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Беручи до уваги встановлені судовому засіданні обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди не знайшли свого доведення у судовому засіданні, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 22, 23, 1166, 1187 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст.ст. 3 - 14, 60, 61, 79, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Васильченко