АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/5111/16-ц Головуючий 1-ї інстанції Блага І. С.
Провадження № 22-ц/790/4638/17 Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із договорів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Котелевець А.В.

при секретарі: Семикрас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Довіра та гарантія», третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою,-

ВСТАНОВИЛА:

27 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі ТОВ «Фінансова компанія « Довіра та гарантія»), третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування позову зазначила, що 05 вересня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк передав позичальнику грошові кошти у розмірі 79 130,00 доларів США, зі сплатою 14,00 % річних, строком до 04 вересня 2015 року.

05 вересня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором про надання споживчого кредиту між банком та нею було укладено договір поруки, за умовами якого вона зобов'язалася солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов'язання по вказаному договору про надання споживчого кредиту.

26 вересня 2013 року банк звернувся до неї, як поручителя, з вимогою про погашення заборгованості за зазначеним договором про надання споживчого кредиту у розмірі 43 386,40 доларів США та відсотків у розмірі 13 316,89 доларів США, а всього 56 703,29 доларів США, яку нею виконано не було.

17 березня 2014 року заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова, що набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та неї на користь банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 05 вересня 2008 року у розмірі 56 703,29 доларів США, що еквівалентно 453 229,40 грн.

20 квітня 2015 року на підставі договору факторингу ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло права вимоги по усім кредитним та забезпечувальним договорам, укладеним між банком та фізичними особами, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту від 05 вересня 2008 року та договором поруки від 05 вересня 2008 року.

Також, позивач зазначала, що при ухваленні судом вказаного заочного рішення факти та правовідносини за договором поруки не встановлювалися. Відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинена, так як позичальник належним чином взяті на себе зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту не виконував з 10 січня 2012 року, тобто з 11 січня 2012 року банк набув право вимоги до позичальника та поручителя за цим договором. Отже, строк пред'явлення вимоги до поручителя припинився 11 липня 2012 року, проте банк звернувся до неї з вимогою лише 26 вересня 2013 року, а з позовом до суду 26 листопада 2013 року, який було задоволено заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року, тобто після спливу вищевказаного шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя.

З урахуванням наведеного ОСОБА_2 просила суд визнати договір поруки від 05 вересня 2008 року припиненим.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Визнано припиненою поруку за договором № 227623 від 05 вересня 2008 року, який укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (нове найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником ПАТ «УкрСиббанк» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, судові витрати покласти на позивача. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Судом першої інстанції не встановлені обставини, що мають значення для ухвалення законного та справедливого судового рішення. Судом не надано належної оцінки умовам договору поруки, а саме, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником всіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникають із кредитного договору, як існуючих на момент укладення договору, так і інших, які можуть виникнути в майбутньому та зобовязань за договором № 227623 від 05 вересня 2008 року. Таким чином, судом не надано належної оцінки тому факту, що поручитель зобовязаний відповідати за позичальника протягом всього терміну повернення кредиту. Зазначив, що судом першої інстанції не було враховано, що на момент подання позовної заяви до Московського районного суду м.Харкова про стягнення заборгованості з третьої особи та з позивача по справі за кредитним договором, існувала як прострочена заборгованість позичальника за кредитним договором в розмірі 19 839,59 доларів США, так і строкова заборгованість, строк повернення якої згідно умов кредитного договору, не наступив. У звязку з чим, висновок суду 1 ї інстанції про те, що строк виконання зобовязання за кредитними договором в повному обсязі настав в день «настання строку погашення чергової частини кредиту» є неправильним. Боржник порушив графік погашення платежів, виникла заборгованість за кредитним договором, кредитор використовував передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України та пунктом 5.5. договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 26 червня 2012 року вимогу, у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та повязаних із ним платежів не пізніше 28 липня 2012 року.

Судом першої інстанції необґрунтовано не було взято до уваги, що рішенням суду, яке набрало законної сили, солідарно з позичальника та поручителя стягнута заборгованість за кредитними договором.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилено. Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30 вересня 2016 року залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду Харківської області представником ПАТ «УкрСиббанк» подано касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримувала.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що банк мав право пред'явити вимогу до поручителя про дострокове повернення всієї суми несплаченого кредиту шляхом звернення до суду з відповідним позовом протягом шести місяців з дня прострочення позичальником сплати чергового платежу за договором про надання споживчого кредиту. Проте банком порушено вищевказаний строк звернення до суду з вимогою до поручителя, унаслідок чого порука за вказаним договором припинена. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року, що набрало законної сили, питання щодо строку дії поруки не вирішувалося.

Колегія суддів вважає, що погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, оскільки судом першої інстанції не було належним чином встановлено та надано правової оцінки всім обставинам по справі, що мають значення для ухвалення законного та справедливого судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання , зокрема щодо наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та наведені докази на їх підтвердження, інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їх правовідносини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, та не заперечується сторонами, що 05 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», в подальшому перейменований на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено споживчий кредитний договір №0, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» надало останньому кредит в розмірі 79 130,00 доларів США, термін повернення кредиту 04 вересня 2015 року, відсоткова ставка 14 відсотків річних.

05 вересня 2008 року, ОСОБА_2, шляхом укладення договору поруки № 227623, зобовязалась перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати в повному обсязі за виконання позичальником ОСОБА_3 всіх зобовязань за вищевказаним кредитним договором, як існуючих на момент укладення цього договору, так і тих, які можуть виникнути в майбутньому (а.с. 11-13).

20 квітня 2015 року на підставі договору факторингу ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло, право вимоги по усім кредитним та забезпечувальним договорам, укладеним між банком та фізичними особами, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту від 05 вересня 2008 року та договором поруки від 05 вересня 2008 року. Отже, відповідно до положень ст.ст. 512, 513 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло права вимоги по усім кредитним та забезпечувальним договорам, укладеним між банком та фізичними особами, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту від 05 вересня 2008 року та договором поруки від 05 вересня 2008 року.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2013 року ОСОБА_2 була направлена вимога про погашення простроченої заборгованості, однак остання у добровільному порядку зобовязання щодо погашення заборгованості не виконала (а.с. 14).

Внаслідок невиконання у добровільному порядку боржником ОСОБА_3 та поручителем ОСОБА_2 зобовязань ПАТ «УкрСиббанк» звернулося за захистом порушених прав шляхом подачі до Московського районного суду м. Харкова позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк». Стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суму заборгованості за кредитом у розмірі 56 703,29 доларів США, що за курсом НБУ на 05 вересня 2013 року становило 453 229,40 грн. (а.с. 15-17).

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року у встановленому законом порядку ОСОБА_3 та ОСОБА_5 оскаржено не було, набрало законної сили.

Колегія суддів вважає обставини по справі, встановленими зазначеним рішенням суду, такими, що не підлягають доказуванню, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

За змістом ч.2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Зважаючи на той факт, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» до поручителя ОСОБА_2 і боржника ОСОБА_3 та стягнуто з останніх заборгованість за кредитним договором та договором поруки, у суду першої інстанції підстави для застосування ч.4 ст. 559 ЦК України відсутні.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України в постановах від 06 липня 2016 року по справі № 6-1199цс16 та від 03 лютого 2016 року по справі № 6-2017цс15.

Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України, викладений в постанові суду, є обовязковим для суддів загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було досліджено всіх обставин по справі та не надано належної оцінки письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, що призвело до помилкових висновків та неправильного вирішення справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду на підставі п.п, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовляє.

Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК суд стягує з ОСОБА_2. на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 606,32 грн.

Відповідно до ст. 14, 212, 213, 303, 304, 313, 316, 317, 319, ч.2 ст. 223, п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309, п.2 ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 314 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Довіра та гарантія», третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 606,32 грн. (шістсот шість гривень 32 коп.).

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_6