РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1207/17

Справа № 510/1388/17

21.11.2017 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді:

●права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 12 липня 2006 року за кадастровими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області.

●права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на території АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про право особистої власності № 802 від 13 червня 2017 року, наданою Лиманською сільською радою.

За життя померла ОСОБА_4 склала заповідальне розпорядження від 03 грудня 2003 року, зареєстроване у реєстрі за № 371, яким заповідала право власності на земельну ділянку на підставі сертифіката НОМЕР_4, виданого Ренійською Держадміністрацією 28 грудня 1999 року, своїй доньці - ОСОБА_1

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 05 вересня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Представник позивача - адвокат Вальченко В.В., у судове засідання з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, відповідно до яких вони позов визнають у повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді:

●права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 12 липня 2006 року за кадастровими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області.

●права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на території АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про право особистої власності № 802 від 13 червня 2017 року, наданою Лиманською сільською радою.

За життя померла ОСОБА_4 склала заповідальне розпорядження від 03 грудня 2003 року, зареєстроване у реєстрі за № 371, яким заповідала право власності на земельну ділянку на підставі сертифіката НОМЕР_4, виданого Ренійською Держадміністрацією 28 грудня 1999 року, своїй доньці - ОСОБА_1

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 05 вересня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлої ОСОБА_4, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої ОСОБА_4 на спірне спадкове майно, спадкоємцем якого є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 392, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12 липня 2006 року за кадастровими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання його копії для осіб, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова