Справа № 487/5998/17
Провадження № 2/487/2816/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі головуючого судді: Гаврасієнко В.О.,

при секретарі: Уманському І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя між сторонами не склалося з причини не схожості характерів, життєвих інтересів та втрати взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторонами припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження родини не можливе. Домовленість з приводу виховання дитини між сторонами досягнуто. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 03.06.2011 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та Зайко (дошлюбне прізвище Пігар) ОСОБА_3. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несхожість характерів, життєвих інтересів та втрати взаєморозуміння.

Таким чином, суд вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення судового збору не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 03.06.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 280 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Зайко».

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області в порядку, визначеному ст. ст. 294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.О. Гаврасієнко