Справа № 169/384/17
Провадження № 2/169/116/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2017 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Турак О.В.,
секретар судового засідання Гаврилюк Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 надання адміністративних послуг Турійської районної державної адміністрації Волинської області, Відділ Держгеокадастру у Турійському районі Волинської області про визнання недійсними рішень селищної ради, свідоцтва про право власності,
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень селищної ради, свідоцтва про право власності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона, а також її брат ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6 успадкували в рівних частках після смерті їхньої матері ОСОБА_7, яка померла 10 грудня 1993 року, по 1/3 частині житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області. Проте рішеннями ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області від 23 червня 2004 року №18/3 та від 01 жовтня 2014 року №46/4 всю земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку передано безоплатно у власність ОСОБА_5, якому в подальшому видано свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_5, який помер 29 червня 2015 року, спірну земельну ділянку успадкувала його дочка, відповідач у справі ОСОБА_3, якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 червня 2016 року.
Посилаючись на вищевказані обставини, те, що передання у власність відповідачу всієї земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, порушує її права як співвласника вказаного житлового будинку, позивач згідно уточнених позовних вимог просить визнати незаконними та скасувати рішення ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області від 23 червня 2004 року №18/3 та від 01 жовтня 2014 року №46/4 «Про передачу у власність земельних ділянок», свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, виданого 18 грудня 2014 року ОСОБА_5, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, виданого 17 червня 2016 року ОСОБА_3.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 не зявилися, однак подали до суду заяву, у якій уточнені позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити, справу розглянути без їхньої участі.
Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області та відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, хоч були вчасно і належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали.
За згодою позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 02 грудня 1996 року позивач ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 10 грудня 1993 року, 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області (а. с. 11).
04 лютого 1997 року позивачу ОСОБА_1 видано реєстраційне посвідчення на вищевказане спадкове майно (а. с. 14).
Довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області від 27 жовтня 1994 року №503 стверджується, що спадкоємці померлої ОСОБА_7: ОСОБА_5, ОСОБА_6С та ОСОБА_9 фактично успадкували будівлі і земельну ділянку, що по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, сплачують податки, комунальні послуги, використовують земельну ділянку за призначенням.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку, що по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області.
Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно зі статею 30 ЗК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.
При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України у підпункті ґ пункту 18 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, перехід права власності на обєкт нерухомого майна в період до 1 січня 2002 року тягло автоматичний перехід права власності на земельну ділянку під будівлями і спорудами.
Відповідно до статті 377 ЦК України, статті 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно з частинами 2,3 статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Між тим, судом встановлено, що рішеннями ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області від 23 червня 2004 року №18/3 та від 01 жовтня 2014 року №46/4 «Про передачу у власність земельних ділянок» надано дозвіл на приватизацію та передано безоплатно у власність всю земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, ОСОБА_5 (а. с. 17 на звороті, 29).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Рішення ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області від 23 червня 2004 року №18/3 та від 01 жовтня 2014 року №46/4 «Про передачу у власність земельних ділянок» суперечать вимогам статті 30 ЗК України, що діяла в редакції на час виникнення спірних правовідносин, ст.377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, порушують права позивача як співвласника житлового будинку, а отже, підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Разом з тим, з матеріалів реєстраційної справи про право власності на земельну ділянку слідує, що на підставі вищевказаних рішень ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області, що прийняті з порушенням вимог законодавства, ОСОБА_10 видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області. Після смерті ОСОБА_5, який помер 29 червня 2015 року, спірну земельну ділянку успадкувала його дочка, відповідач у справі ОСОБА_3, якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 червня 2016 року.

Прийняття відповідачем ОСОБА_2 селищною радою Турійського району Волинської області незаконних рішень про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5 є підставою для визнання недійсними свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, виданого 18 грудня 2014 року ОСОБА_5, та відповідно, свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, виданого 17 червня 2016 року ОСОБА_3.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом другої групи, то відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави слід стягнути 640 грн судового збору (по 320 грн з кожного).

Керуючись ст. 14, 19 Конституції України, ст. 120 ЗК України, ст. ст. 21, 377, 1225 ЦК України, ст.ст. 57-60, 88, 197, 209, 213-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати рішення ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області від 23 червня 2004 року №18/3 та від 01 жовтня 2014 року №46/4 «Про передачу у власність земельних ділянок».

Визнати недійсними свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, виданого 18 грудня 2014 року ОСОБА_5, та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Северина Наливайка, 1 в смт Луків Турійського району Волинської області, виданого 17 червня 2016 року ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 селищної ради Турійського району Волинської області в доход держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий