Справа № 135/1313/17
Провадження № 2/135/358/17
РІШЕННЯ

іменем України

05.12.2017 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, зазначивши, що вони є батьками сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син навчається на першому курсі денного відділення Вінницького національного аграрного університету на факультеті менеджменту та права. Добровільно відповідач коштів на утримання сина не надає. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на сина на період його навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення навчання, чи до досягнення сином двадцяти трьох років.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Доповнила, що син навчається в Вінницькому національному аграрному університеті на державній формі. Стипендію отримує 1080 грн., однак не знає, чи буде отримувати її надалі. Син знімає в м. Вінниця квартиру за яку сплачує 700 грн. Вона працює в Ладижинській школі №3 вчителем де отримує заробітну плату приблизно 5500 грн. на руки. Вважає, що батьки мають брати участь в утриманні дитини. ОСОБА_2 працює, тому може сплачувати аліменти на сина в зазначеному нею розмірі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Повідомив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн.. Вказав, що він працює на 0,75 ставки в Олександрівському будинку культури на посаді художнього керівника, отримує невелику заробітну плату, не відмовляється від свого обов'язку, але не зможе надавати допомогу сину у вказаному позивачем розмірі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 є студентом Вінницького національного аграрного університету, факультет «менеджмент та право», денної державної форми навчання. Навчається на першому курсі з 01.09.2017 року до 30.08.2018 року. Відповідач ОСОБА_2 працює в Олександрівському будинку культури на посаді художнього керівника, щомісячно отримує заробітну плату.

Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про народження ОСОБА_3, довідкою Вінницького національного аграрного університету №603 від 23.10.2017 року, довідкою про отримані доходи ОСОБА_2 за місцем роботи.

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, відповідач зобов'язаний утримувати сина до закінчення навчання, оскільки працевлаштований та може надавати матеріальну допомогу, частково визнав позов, тому з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті аліменти.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Звернувшись в суд з даним позовом, позивач обґрунтовує свою вимогу про стягнення аліментів тим, що її син навчається, тому потребує відповідної матеріальної допомоги, проживає на квартирі, яку необхідно оплачувати.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 навчається, винаймає житло, що не заперечувалось сторонами, тому потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням та проживанням.

Оскільки син проживає окремо від батьків, тому згідно положень ч. 1 ст. 199 СК України, обоє батьків зобов'язані утримувати його до закінчення навчання.

Позивач у судовому засіданні вказала, що вона матеріально допомагає своєму синові.

У позові не зазначено інших обставин, які б свідчили про додаткову потребу позивача у коштах для утримання сина. Тому суд виходить із того, що інші такі додаткові обставини не доведено. Оскільки згідно ст. 10, 11 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, право на утримання особи, яка досягла повноліття, не є абсолютним. І згідно роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З чого випливає, що наявність в батька можливості надавати матеріальну допомогу не є єдиним чинником для визначення розміру допомоги, оскільки такий розмір залежить, зокрема, й від потреби сина у матеріальній допомозі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на повнолітнього сина на час навчання, необхідно визначити в розмірі 650 грн.. В такому разі, зважаючи на те, що син отримує стипендію, визначена сума буде справедливою та необхідною для утримання повнолітнього сина, враховуючи розмір доходів відповідача, а також того, що матір дитини також має його матеріально утримувати.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 179, 212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Демківка Тростянецького району Вінницької області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 13.11.2017 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Суддя: