Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/967/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2017 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря судового засідання Шуріної Н.О.; представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2; відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

08 червня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку, розташованого по вулиці Гагаріна, 30 у селі Трихати. Миколаївського району Миколаївської області. У вказаному житловому будинку зареєстрований, але не проживає більше 20 років, не приймає участі в утриманні будинку, а також не сплачує комунальні послуги відповідач ОСОБА_3, який є сином позивача.

Посилаючись на вищевикладене, а саме на те, що відповідач до цього часу залишається зареєстрованим у будинку позивача, що перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: вулиця Гагаріна, будинок 30, село Трихати, Миколаївського району Миколаївської області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, при цьому представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що викладені у позовній заяві обставини не правдиві, оскільки він навідує свого батька, допомагає йому, і до моменту звернення батька до суду, між ними були гарні стосунки.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, яка підтримала позовну заяву, свідків: ОСОБА_4; ОСОБА_5, які підтвердили викладені в позовній заяві обставини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого:

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 228991 від 16 жовтня 2008 року позивач ОСОБА_1 є приватним власником житлового будинку № 30, розташованого по вулиці Гагаріна, у селі Трихати, Миколаївського району Миколаївської області (а.с. 5).

У вказаному будинку, який належить позивачу ОСОБА_1, зареєстрований, у тому числі, відповідач ОСОБА_3, який є сином позивача (а. с. 10).

Згідно з Актом про не проживання за місцем реєстрації від 06 червня 2017 року, складеним та підписаним: депутатом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_6О; паспортистом с. Трихати ОСОБА_7, у присутності сусідів, відповідач ОСОБА_3, в будинку за адресою: вул. Гагаріна, буд. 30, сел. Трихати, Миколаївського району Миколаївської області зареєстрований, але не проживає більше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень ст. 150 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з положеннями ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_3, син позивача зареєстрований у будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, але не проживає в ньому понад 20 років, при цьому добровільно з реєстрації місця проживання знятися відмовляється, що позбавляє позивача права у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, ч. 1 ст. 88, ст. ст. 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком, який розташований за адресою: вул. Гагаріна, буд. 30, с. Трихати, Миколаївського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.О.Шаронова

21.11.2017