Справа № 415/1089/17
Провадження № 2/415/710/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Гуртової К.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. Раніше будинок належав її чоловіку ОСОБА_4. В будинку зареєстрований її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як член сім'ї. Відповідач з 1991 року не мешкає в належному їй будинку, забрав усі свої речі, переїхав проживав до Російської Федерації. Вважає відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним будинком, оскільки він відсутній понад строк протягом якого за відповідачем зберігалося право користування житловим приміщенням. Син не заперечує проти зняття його реєстрації обліку з належного їй будинку, але не має можливості приїхати до м. Лисичанська. Речей відповідача у квартирі немає. Домовленості про збереження за ним права на користування житловим приміщенням в належній їй будинку відсутня. Вона не перешкоджає відповідачу проживати в будинку, але він добровільно виїхав з неї. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому просила суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. До суду надав письмову заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.09.2011р., посвідченого державним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Шенцевим В.В. за реєстом № 350, номер спадкової справи 126-2011, ОСОБА_2 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1, що міститься на земельній ділянці - розмір якої 961 кв.м..

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав Лисичанського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 31313035 від 15.09.2011 р., в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.09.2011 р., посвідченого Другою Лисичанською ДНК за реєстом № 350 в книзі 5, номер запису 2746, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речоівих прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на неруоме майно тощо.

Отже, суд доходить висновку, що у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом про заист ї порушених прав власника.

Згідно з довідкою про склад сім'ї або зерєстрваних осіб станом наданою Відділом адміністративних послу Лисичанської міської ради № 916/10-13 від 21.02.2017 р., ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2 - власник, ОСОБА_3 - син.

Згідно з довідкою виданою Головою вуличного комітету від 23.02.2017 року, ОСОБА_2 мешкає за адреосю: АДРЕСА_1, а за вищевказаною адресою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає з 26.10.1991 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 1991 року, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою.

За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 391, 409 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА