Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут ХХІ століття» до ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Премікс Плюс», приватне підприємство «Пірінавік Компані», комунальне підприємство «Київблагоустрій» Київської міської державної адміністрації, про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут ХХІ століття» на рішення апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут ХХІ століття» (далі - ТОВ «Добробут ХХІ століття») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що товариство є власником 35/100 часток нежитлових будівель по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12 грудня 2014 року. За договором від 01 вересня 2015 року нежитлові приміщення літ. «В» площею 66 кв. м, літ. «Г» площею 36 кв. м, літ. «Д» площею 66 кв. м по АДРЕСА_1 передано в оренду ОСОБА_4 Пунктом 8 договору оренди на неї покладено відповідальність за знищення або демонтаж нежитлових будівель та обов'язок відбудувати об'єкти оренди у разі настання вказаних обставин.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 обов'язків орендаря нежитлових приміщень (незабезпечення схоронності об'єкта оренди та ненадання документів, які засвідчують правомірність їх місця розташування) 01 грудня 2015 року за дорученням Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації вжито заходи щодо демонтажу нежитлових будівель по АДРЕСА_1, а тому на відповідача настали наслідки, передбачені п. 8 договору оренди.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив зобов'язати ОСОБА_4 привести нежитлові будівлі в первісний стан шляхом відбудови нежитлової будівлі літ. «В» площею 66 кв. м, літ. «Г» площею 36 кв. м, літ. «Д» площею 66 кв. м по АДРЕСА_1 згідно технічного паспорта від 07 листопада 2013 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року позов ТОВ «Добробут ХХІ століття» задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 привести нежитлові будівлі в первісний стан шляхом відбудови нежитлової будівлі літ. «В» площею 66 кв. м, літ. «Г» площею 36 кв. м, літ. «Д» площею 66 кв. м по АДРЕСА_1 згідно технічного паспорта від 07 листопада 2013 року.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Добробут ХХІ століття».

У касаційній скарзі ТОВ «Добробут ХХІ століття», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ТОВ «Добробут ХХІ століття» є власником 35/100 часток нежитлових будівель по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12 грудня 2014 року. За договором від 01 вересня 2015 року нежитлові приміщення літ. «В» площею 66 кв. м, літ. «Г» площею 36 кв. м, літ. «Д» площею 66 кв. м по АДРЕСА_1 передано в оренду ОСОБА_4 Пунктом 8 договору оренди на неї покладено відповідальність за знищення або демонтаж нежитлових будівель та обов'язок відбудувати об'єкти оренди у разі настання вказаних обставин.

01 грудня 2015 року за дорученням Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації вжито заходи щодо демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою по АДРЕСА_1 у зв'язку із відсутністю дозвільних документів на їх спорудження.

Постановою Вищого господарського суду України від 31 травня 2016 року встановлено, що право власності на спірні нежитлові будівлі за попереднім власником (ПП «Пірінавік Компані») було зареєстровано на підставі ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області

від 26 жовтня 2010 року (згідно листа виконуючого обов»язки голови Гребінківського районного суду Полтавської області цим судом дана ухвала не постановлювалась), земельна ділянка під ними у власність чи користування не надавалася.

За змістом ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено за вимогами ст. 212 ЦПК України, апеляційний суд встановив, що нежитлові будівлі, які є об'єктами оренди за договором від 01 вересня 2015 року, зведені на земельній ділянці за відсутності правовстановлюючого документа на неї та без належного дозволу на будівництво, тобто є самочинними, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення на орендаря відповідальності за демонтаж цих будівель, проведений за дорученням уповноваженого органу з питань контролю за благоустроєм у м. Києві шляхом відбудови знесених приміщень.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут ХХІ століття» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта