Провадження № 2/522/8436/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бойчук А.Ю.,

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.07.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за яким просив:

1.визнати недійсним договір дарування нежилого приміщення №61, загальною площею 27,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.07.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4 07.07.2017 року, реєстровий номер №253;

визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення №61, загальною площею 27,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.07.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4 09.07.2017 року, реєстровий номер №275;

2. визнати недійсним договір дарування нежилого приміщення №29, загальною площею 106,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.07.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4 07.07.2017 року, реєстровий номер №259;

визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення №29, загальною площею 106,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.07.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4 09.07.2017 року, реєстровий номер №276;

3. визнати недійсним договір дарування нежилого приміщення №30, загальною площею 145,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.07.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4 07.07.2017 року, реєстровий номер №256;

визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення №30, загальною площею 145,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 08.07.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4 08.07.2017 року, реєстровий номер №274;

Позовні вимоги вмотивовані тим, що вказані нежитлові приміщення №№29, 61, 30 за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд.3/4, є предметами договорів іпотеки, укладених 10 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_5 у забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором №428/F від 09.04.2008 року. На підставі іпотечних договорів приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6 внесено відомості про реєстрацію іпотеки та накладено заборону відчуження вищезазначеного нерухомого майна, внесено записи про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Проте, у квітні 2017 року банку стало відомо про відчуження вказаного нерухомого майна, не зважаючи на існуючі заборони.

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову по справі, а саме просив накласти арешти на :

-Нежитлове приміщення №29, загальною площею 106,1 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4;

-Нежитлове приміщення №61, загальною площею 27,4 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4;

-Нежитлове приміщення №30, загальною площею 145,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4.

Заява обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідачі можуть відчужити належне їм майно з метою уникнення виконання своїх зобовязань.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, за якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд дійшов висновку про його задоволення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, накладення арешту на майно відповідає певному виду забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання недійсним договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень №№29, 61, 30 за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4.

Таким чином, виходячи з наданих матеріалів справи, з предмету позовних вимог, з метою захисту законних прав та інтересів позивача та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідачів, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним задовольнити подану позивачем заяву про забезпечення позову та накласти арешт на нежитлові приміщення.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав сторін у разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 154, 197, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ПАТ «Марфін Банк» про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

-Нежитлове приміщення №29, загальною площею 106,1 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4;

-Нежитлове приміщення №61, загальною площею 27,4 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4;

-Нежитлове приміщення №30, загальною площею 145,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, пл.. Грецька, буд. 3/4.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: А.Ю. Бойчук