Справа № 303/5737/17
ряд. стат. звіту - 48
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_3 вони зареєстрували шлюб - 23 вересня 2004 року в Мукачівському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, шлюбні відносини у них не склалися, у зв'язку з чим останні три роки вони з відповідачем проживають окремо і матеріально один від одного не залежать. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_2М.) звертається до суду та просить суд шлюб зареєстрований між нею та ОСОБА_3 - розірвати; малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на її вихованні, а також стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення ними повноліття.

Позивач - ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Також просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - Пантьо.

Відповідач - ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розрівання шлюбу, а також не заперечує проти стягнення з нього аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження серії 1-ФМ №077921 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції України Закарпатської області 23 вересня 2004 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстровано шлюб - 23 вересня 2004 року, про що складено відповідний актовий запис за №433 (а.с.6).

У сторін по справі народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №014390 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області 09 серпня 2005 року (а.с.7), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №059651 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області 09 січня 2007 року (а.с.8).

Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається.

Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

-2-

Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно частини 1 пункту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Судом встановлено та знайдено підстави задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано та визнано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам дітей, які для повного і гармонійного розвитку їх особистості, повинні рости і виховуватися у атмосфері любові та розумінні. Також суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3, необхідно стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка виходячи з моральних засад суспільства, є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна. Так, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано та визнано, що діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2

-3-

статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача ОСОБА_3, як батька, утримувати та надавати дітям матеріальну допомогу.

На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_2 залишити прізвище - Пантьо.

Дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Згідно частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають до задоволення.

Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 213, 214, 215, 218, 223, 367 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 150, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, у Відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області 23 вересня 2004 року, за актовим записом №433 - розірвати.

Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_2 залишити прізвище - Пантьо.

Дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, кв.№23, Закарпатської області, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень, на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 05 жовтня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, кв.№23, Закарпатської області - 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави судовий збір в розмірі - 640 (шістсот сорок) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий М.М.Пак