Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1349/17 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2017 року,

встановила:

05 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, аліменти на своє утримання в сумі 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання не надає, хоча має таку можливість.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 05.04.2017 і до досягнення дочкою повноліття 22.09.2034 та на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 05.04.2017 і до досягнення дочкою ОСОБА_2 3-х років - 22.09.2019. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 713,00 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття, а у решті позову відмовити за безпідставністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що суд безпідставно зазначив про визнання ним позову у частині стягнення аліментів на утримання дочки, оскільки він приймав участь у судовому засіданні самостійно та потребував правової допомоги. Ухвалюючи рішення, суд не навів обґрунтування розміру стягнутих аліментів, не врахував його матеріального становища та стану здоровя. Зокрема, зазначив, що на даний час він не працює, перебуває на утриманні батьків, йому протипоказана важка праця. На його думку, суд мав визначити розмір аліментів не більше половини встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, а у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити, оскільки у нього відсутня можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України у редакції від 10 листопада 2016 року).

Частиною 1 ст. 182 СК України (у редакції від 10 листопада 2016 року) передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 травня установлений 1426,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Домовленості про утримання дитини сторони не досягли. Відповідач працездатний, офіційно не працює, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має.

Враховуючи викладене, суд, з урахуванням положень ст. ст. 180, 184 СК України, обґрунтовано поклав на ОСОБА_2 обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів у твердій грошовій сумі.

Проте, повністю погодитися із рішенням суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів на утримання дитини не можна.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 2000,00 грн., суд виходив з визнання відповідачем позову у цій частині.

Разом з тим, як зазначив ОСОБА_2, він не міг самостійно без правової допомоги визначитись з розміром аліментів, оскільки не володів інформацією щодо прожиткового мінімуму на дитину.

Доказів про можливість ОСОБА_2 надавати допомогу на утримання дитини у розмірі 2000 грн. та необхідність у таких витратах, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій, позивачкою не доведено. В суді апеляційної інстанції остання пояснила, що її витрати на дитину в місяць становлять 2000 грн. Відповідач зазначив про можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у розмірі 1200 грн. за рахунок тимчасових доходів.

Виходячи з вищенаведених норм права, враховуючи обовязок як батька так і матері утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також інтереси дитини та її вік, обставини, передбачені ст. 182 СК України, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1200,00 грн., а тому змінює рішення суду першої інстанції у цій частині.

Крім того, колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, однак за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Встановивши, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина, проживає з матір'ю, платник аліментів є працездатною особою, має тимчасовий мінливий дохід, інших утриманців не має, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання позивачки у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки доказів того, що він звертався з питання працевлаштування, проте не зміг отримати роботу, ним не надано. Також, останній в суді апеляційної інстанції не заперечував, що має тимчасовий дохід. Належних та допустимих доказів щодо неможливості працевлаштування за станом здоровя відповідач також не надав.

Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи спір щодо розміру аліментів на утримання дружини, врахував матеріальне становище відповідача, частково задовольнивши позов у цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2017 року у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 змінити, зменшивши розмір стягнення з 2000 грн. до 1200 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: