Справа № 645/24/17
Провадження № 2/645/659/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2017 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ «СК «ВУСО» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.10.2016 року у м. Харкові на Московському проспекті, 142 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «ВАЗ-2110», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілю «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2. Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічних пошкоджень, а їх власникам матеріальну шкоду. Після ДТП водії обох транспортних засобів за спільною згодою оформили Повідомлення про дорожньо транспортну пригоду, яке передбачене п. 2 ст. 33 Закону «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де в разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП. У вказаному повідомленні відповідач ОСОБА_4 визнав свою вину. На момент ДТП цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Вусо», згідно з Полісом обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/8802166. Позивач зазначає, що в розумінні Закону «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 30.10.2016 р. за участю транспортних засобів під керуванням позивача та відповідача є страховим випадком та передбачає Страховика наслідки, обумовлені ст.33 цього Закону. 03.11.2016 року позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт» та було укладено договір про проведення оцінки вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобілю «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2 за №611/11-16. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №611/11-16 складеного ТОВ «Клевер Експерт» 11.11.2016 року, розмір матеріального збитку складає 68 763,62 грн. 16 грудня 2016 року Страховик ПрАТ «СК «Вусо» здійснив виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України в максимальному обсязі, а саме 50 000 гривень. Решта коштів, що відповідають розміру завданої позивачу матеріальної шкоди підлягають стягненню з відповідача. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 визнав свою вину у завданні збитків позивачу, враховуючи, що вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2, згідно звіту про оцінку ТОВ «Клевер Експерт» становить 68 763,62 грн., позивач вважає, що втрати, які він зазнав у звязку з пошкодженням його автомобілю, що підлягають стягненню з відповідача, дорівнюють різниці між загальним розміром матеріальної шкоди -68 763,62 грн. та максимальним розміром страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України, а саме 50 000 грн. та становить 18 763,62 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який діяв на підставі витягу з угоди на представництво інтересів у цивільній справі від 13.04.2017 року, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. До суду були надані заперечення відповідно до яких пояснив, що згідно ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, визначеному законодавством. За змістом указаних положень законодавства, величина фізичного зносу є однією із головних складових частин визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до висновку, наданого ТОВ «Клевер Експерт» від 11.11.2016 року коефіцієнт фізичного зносу автомобілю дорівнює 0. Відповідач зазначає, що таке твердження невірне, оскільки з фотографій, зроблених комісаром автомобіля «Hyundai i30» видні сліди корозії, факт наявності яких взагалі не було враховано при визнанні суми матеріального збитку та при встановленні ринкової вартості автомобілю до ДТП. Зазначений факт погіршення товарного вигляду та наявність фізичного зносу автомобілю умисно були упущені ОСОБА_2 та ТОВ «Клевер Експерт», з метою введення в оману суд та неправомірного стягнення коштів з відповідача. Також, відповідач звертає увагу на Акт огляду транспортного засобу від 03.11.2016 року, а саме на графу «Загальний стан кузову, вузлів та агрегатів», в якому відмітки не відповідають дійсності. Згідно з фототаблицею пошкоджень КТЗ наявні такі ознаки, як «забарвлення середньої якості, кузов пошкоджено корозією, забруднення всередині кузова», не має позначки в графі «Стан КТЗ». В графі «Характер пошкоджень» було виявлено занадто багато явних пошкоджень, які ОСОБА_2 при складанні Европротоколу про ДТП в колонку «Видимі пошкодження» не вказав взагалі, що дає обґрунтовані сумніви щодо правильності висновку ТОВ «Клевер Експерт». Щодо сплати суми ремонту та зарахування відповідної оплати на користь постачальника послуг, то відповідач зазначає, що долучені представником позивача копія акту виконаних робіт та копія виписки по картковому рахунку є неналежними доказами. Представником позивача було надано прін скрін «фото екрана» свого мобільного телефону, на якому було відкрито додаток «Приват 24», зазначений доказ є неналежним оскільки: з фотографії вбачається лише один трансфер коштів на суму 50 000 грн., проте не зрозуміло, хто є отримувачем, а хто відправником, всі інші операції з картковим рахунком були лише зняттям готівки, відсутня інформація щодо власника карткового рахунку, загальна сума отриманої наручно готівки та з урахуванням складає 65 000 грн. Таким чином долучений документ є неналежним доказом у відповідності до ЦПК України, оскільки не є випискою по картковому рахунку та жодним чином не підтверджує оплат ремонтних робіт ОСОБА_2

Представник третьої особи ПрАТ «СК «Вусо» у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься пояснення представника третьої особи ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності №ГН-7-Ю/2017, відповідно до яких між ПрАТ «СК «Вусо» та ОСОБА_3 був укладений договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/78802166, за яким страховик взяв на себе зобовязання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану страхувальником шкоду життю, здоровю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу ВАЗ -21104, ХТА5611, державний номерний знак НОМЕР_3. Умовами вказаного Полісу передбачена страхова сума за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000 та франшиза в розмірі 1000 грн. в рамках ст. 12 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В період дії вищевказаного договору - 30.10.2016 року сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу від керуванням відповідача та транспортного засобу марки «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобілі отримали значні механічні пошкодження. Відповідно до п.2.11 ПДР України У разі настання ДТП за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обовязкового страхування цивільно правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та у разі складання такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним страховим бюро зразка. У такому випадку водії після складання такого повідомлення звільняються від обовязків, передбачених підпунктами «д»-«є» п.2.10 ПДР України. У разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників відповідальних підрозділів Національної поліції, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку з 1 лютого 2016 року в розмірі 50 000 грн. потерпілому. 31.10.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Вусо» з заявою про виплату страхового відшкодування. Представник СК «Вусо» ОСОБА_7 здійснив виїзд з метою огляду транспортних засобів та здійснив фотозйомку автомобілю «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Після отримання всіх необхідних документів, ДТП від 30.10.2016 року було визнано ПрАТ «СК «Вусо» страховим випадком та перераховано на користь позивача ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням. ПрАТ «СК «Вусо» за вказаною страховою подією виконав свої обовязки перед позивачем в повному обсязі та вчасно.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 30.10.2016 року у місті Харкові по пр-ту Московському, біля буд. 142 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів автомобілів «ВАЗ-2110», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілю «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2. Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічних пошкоджень, а їх власникам матеріальну шкоду. Після ДТП водії, дійшовши згоди про винну особи, скористалися ст. 33.2 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно - правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно вказаного Повідомлення - ДТП відбулося з вини водія ОСОБА_3

Автомобіль «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК866639 (а.с. 7).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ «СК «Вусо», відповідно до страхового полісу № АЕ/8802166, строк дії полісу з 08.06.2016 р. по 07.06.2017 р. Франшиза за полісом 1000 грн.

Відповідно до повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду від 30.10.2016 року ОСОБА_3 визнав себе винним в даній ДТП, про що є відповідний запис за його підписом (а.с.96).

Після ДТП, 31.10.2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Вусо» з заявою про настання ДТП та виплату страхового відшкодування (а.с. 97-98).

Також позивачем було надано копію Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №611/11-16, виконаного ТОВ «Клевер Експерт» від 11.11.2016 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2 становить 68 763,62 грн. (а.с. 104-113).

ПрАТ «СК «Вусо» визнала ДТП страховим випадком і визначила страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн.

Згідно платіжного доручення №21976 від 16.12.2016 р. на рахунок ОСОБА_2 було зараховано страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. (а.с. 121).

Отже невідшкодованою залишається сума збитку в розмірі 18763,62 грн.

Відповідно до п.1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №698 від 17.11.2011 року «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», затверджено мінімальні виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України з 01 лютого 2016 року в розмірі 50 000 грн., франшиза встановлена в розмірі 1 000 грн.

У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

При цьому положеннями ст.6 зазначеного Закону під страховим випадком розуміється дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об*єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

З врахуванням наведеного вище, у звязку із завданням шкоди автомобілю «Hyundai i30», державний номерний знак НОМЕР_2, який є власністю позивача ОСОБА_2, внаслідок винних дій водія автомобіля «ВАЗ-2110», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3 у останнього настає цивільно-правова відповідальність щодо відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди. Як слід, подія дорожньо - транспортної пригоди за участю автомобіля НОМЕР_4 та «ВАЗ-2110», д.н.з. НОМЕР_5 у розумінні ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком.

Відповідно до ст.29 вказаного Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Вартість матеріальних збитків, що нанесено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_4 відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №611/11-16, виконаного ТОВ «Клевер Експерт» від 11.11.2016 року, становить 68763,62 грн.( а.с.105-113).

ПрАТ «СК «Вусо» згідно платіжного доручення №21976 від 16.12.2016 р. ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. (а.с. 121).

На час розгляду справи позивачем були виконані ремонтні роботи пошкодженого автомобіля (а.с.71). Посилання представником відповідача на неналежне оформлення ФОП ОСОБА_8 платіжних документів, не є підставою для відмовлення у задоволенні позовних вимог, оскільки сам факт здійснення ремонтних робіт та понесення витрат відповідачем не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом вивчались письмові пояснення спеціаліста відділу страхових відшкодувань ПрАТ «СК»ВУСО» ОСОБА_7, відповідно яких останній зазначив, що ним був здійснений виїзд з метою огляду транспортних засобів, у тому числі «Hyundai i30», д.н.з. НОМЕР_2. Під час огляду автомобіля було встановлено сліди корозії, які не були враховані при оцінці вартості завданої шкоди.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні відповідач не скористався правом, яке йому було розяснено судом, щодо можливості призначення по справі судово-товарознавчої експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень, не надано доказів в підтвердження зменшення суми спричиненої шкоди та розрахунок заподіяної шкоди, наданий позивачем по справі, не спростований у судовому засіданні відповідачем.

У звязку з вищезазначеним з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 різниця між загальним розміром завданої матеріальної шкоди та максимальним розміром страхової виплати, а саме 18763,62 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої було ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 18763 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят три) грн.. 62 коп.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ