Справа №477/1072/15-ц 12.07.2017
Провадження №22-ц/784/1308/17

У Х В А Л А
12 липня 2017 року суддя апеляційного суду Миколаївської області Темнікова В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -
в с т а н о в и л а:
Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року позов ПАТ «Банк «Київська Русь» задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій виклав і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що копію рішення суду ним було отримано 20.04.2017 року на підставі заяви про видачу копії рішення.

Ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2017 року дана апеляційна скарга була залишена без руху для усунення недоліків сплати судового збору в розмірі 4019 грн. 40 коп. у термін, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання ухвали суду від 15 травня 2017р., а також подачі нової заяви про поновленняч строку на апеляційне оскарження рішення суду у строк, який не може перевищувати 30 днів з моменту отримання апелянтом ухвали від 15 травня 2017р., оскільки викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року були визнані неповажними.

Копію ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2017р. апелянт отримав 23 травня 2017р.

Не зважаючи на це судовий збір було сплачено апелянтом тільки 19 червня 2017р.

19 червня 2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду також з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій знову посилався на ті обставини, які ухвалою судді апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2017 року були визнані неповажними, а також на те, що зворотні поштові повідомлення про отримання ним копій апеляційної скарги ( а.с. 150-151) та рішення апеляційного суду Миколаївської області ( а.с. 173) містять підпис відповідачки ОСОБА_2, а не його, не зважаючи на те, що вони проживали за різними адресами, що свідчить на його думку про не отримання апелянтом відповідно до приписів ст. 222 ч.3 ЦПК України поштою копій апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції та копії рішення апеляційного суду.

Визнаючи викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року неповажними, суддею було враховано, що згідно журналу судового засідання, представник апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_3 приймала участь у розгляді справи, а також у судових дебатах у суді першої інстанції(т.1, а.с.104-107). Відповідно до супровідного листа районного суду, копію рішення ОСОБА_1 надіслано 02.10.2015 р. (т.1, а.с.114). В подальшому, не погодившись із рішенням суду, 09.10.2015 р. ПАТ «Банк «Київська Русь» подало апеляційну скаргу, а також уточнення до неї, в якій було зазначено зміст оскаржуваного рішення та сума стягненої з відповідачів заборгованості, які відповідач ОСОБА_1, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення отримав 03.11.2016 р. (т.1, а.с.150-151). З цього часу ОСОБА_1 фактично дізнався про наявність рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року. Про розгляд справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 був повідомлений належним чином. Крім того, в ході розгляду апеляційним судом Миколаївської області апеляційної скарги ПАТ «Банк «Київська Русь» відповідачами, у тому числі і ОСОБА_1 суду було подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи, з тексту якого також вбачається, що ОСОБА_1 відомо про апеляційне оскарження позивачем рішення суду першої інстанції. Копію ухвали апеляційного суду Миколаївської області про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи, а також рішення апеляційного суду Миколаївської області від 19.11.2015 року, яким рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року було змінено в частині розміру стягнутої заборгованості та розподілу судових витрат та збільшено суму розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягала стягненню з відповідачів в солідарному порядку, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав 26.11.2015 р. (т.1, а.с.173).

Крім того, 28.03.2016 р. відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Жовтневого районного суду Миколаївської області було подано заяву про відстрочення виконання рішення суду про стягнення з них суми боргу у сумі 552291 грн. 16 коп. 21 квітня 2016 року ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області у задоволенні зазначеної заяви було відмовлено. Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 відомо про рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02.10.2015 р. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25.05.2017 р. у задоволенні апеляційної скарги відмовлено.

Отже матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 про наявність рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02.10.2015 р. стало відомо ще в листопаді 2015 р. З урахуванням зазначених обставин саме по собі посилання ОСОБА_1 на не присутність його особисто в суді першої інстанції під час проголошення рішення суду та не отримання ним поштою копії рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02.10.2015 р., а також отримання копії рішення суду першої інстанції тільки 20.04.2017р., були визнані не достатніми підставами для визнання їх поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, так як про наявність рішення суду першої інстанції, апелянту було не тільки відомо з листопада 2015р., але він і приймав активну участь у його перегляді в апеляційному порядку. Саме тому апелянту було надано строк для подачі нової заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Нова заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції фактично містить не згоду з даним висновком, викладеним в ухвалі судді апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2017р.

Посилання в цій заяві на те, що зворотні поштові повідомлення про отримання ОСОБА_1 копій апеляційної скарги (т.1, а.с.150-151) та рішення апеляційного суду Миколаївської області (т.1, а.с.173) містять не його підпис, а підпис ОСОБА_2, з якою вони проживали за різними адресами, також не є достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Апелянтом не надано доказів того, що ОСОБА_2 на зазначений у зворотніх поштових повідомленнях час не була членом сім'ї відповідача ОСОБА_1 Зворотні поштові повідомлення про отримання апелянтом копій апеляційної скарги (т.1, а.с.150-151) та рішення апеляційного суду Миколаївської області (т.1, а.с.173), які були направлені за різними адресами, були отримані ОСОБА_2, як повнолітнім членом сім'ї ОСОБА_1

Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Тому вручення копій апеляційної скарги та рішення апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_2 як повнолітньому члену сімї апелянта, відповідає з урахуванням приписів ч. 3 ст. 76 ЦПК України, приписам ч.3 чт. 222 ЦПК України і свідчить про отримання апелянтом копій зазначених процесуальних документів.

Таким чином, зазначені в заяві від 19 червня 2017р. про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року також слід визнати неповажними, у звязку з цим згідно ч.3 ст. 297 ЦПК України відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно наданої ОСОБА_1 до апеляційного суду квитанції про сплату судового збору за подачу апеляційної скарги, 19 червня 2017р. ОСОБА_1 у ПАТ «Укрсоцбанк» (Миколаївське відділення) було сплачено судовий збір у розмірі 4020,50грн. за квитанцією № 17865725 від 19.06.2017р.

Тому, проаналізувавши зазначені вище обставини по справі у їх сукупності, а також враховуючи те, що з моменту зарахування до бюджету оплаченої суми судового збору не пройшло 1 року, сплачений 19 червня 2017р. ОСОБА_1 у ПАТ «Укрсоцбанк» (Миколаївське відділення) судовий збір у розмірі 4020,50грн. за квитанцією № 17865725 від 19.06.2017р. слід повернути ОСОБА_1 разом з оригіналом квитанції, залишивши в матеріалах справи її копію.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Викладені ОСОБА_1 в заяві від 19 червня 2017 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року - визнати неповажними.

У відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційнгою скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Зобовязати Головне Управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4020,50грн. (чотири тисячі двадцять) гривень 50 копійок за квитанцією № 17865725 від 19.06.2017р. сплачений у ПАТ «Укрсоцбанк» (Миколаївське відділення) на поточний рахунок 0002.

Повернути ОСОБА_1 оригінал зазначеної вище квитанції, залишивши в матеріалах справи її копію.

Ухвала набирає чинності з моменту її ухвалення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з моменту її винесення в касаційному порядку.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_4