АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/5302/17 Головуючий суддя 1-ї інстанції Сиротников Р.Є.
Провадження № 22-ц/790/4586/17 Доповідач Колтунова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Котелевець А.В.,

при секретарі: Семикрас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

24 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у сумі 1 589 625, 00 грн.

Позивач посилався на ті обставини, що 16 лютого 2016 року між ОСОБА_4 та відповідачами був укладений договір позики, відповідно до якого відповідачі отримали в борг суму 5 000, 00 доларів США строком погашення не пізніше 16 лютого 2018 року.

25 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення прави вимоги за договором позики.

Оскільки відповідачі не виконують умови договору позики щодо сплати процентів, то позивач просив суд про задоволення позову.

24 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено.

30 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з повторною заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 (далі квартира №64).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31 травня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про забезпечення позову, посилаючись на ті обставини, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону.

Висновок суду першої інстанції стосовно того, що заявником не зазначено кому належить спірна квартира спростовується наданою ним інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав.

Не відповідають вимогам процесуального закону і висновки суду першої інстанції про відсутність доказів щодо ухилення відповідачів від виконання умов договору.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримував.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 24-25).

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що відповідачі ухиляються від виконання зобовязання за договором позики.

Крім того, в заяві про забезпечення позову позивач не зазначив кому з відповідачів належить квартира №64.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що сума позову складає 1 589 625, 00 грн. (а. с. 1-3).

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Доводи суду першої інстанції відносно того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі ухиляються від виконання зобовязання за договором позики, не можуть бути визнані підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки в матеріалах справи є договір позики, який передбачає щомісячну сплату процентів (а. с. 5).

Виконання умов цього договору буде предметом дослідження при розгляді справи по суті.

Посилання суду першої інстанції на ті обставини, що позивач в заяві про забезпечення позову не зазначив кому із відповідачів належить на праві власності зазначена квартира, також не може бути визнано правовою підставою для відмови у забезпеченні позову, оскільки ОСОБА_1 надав до суду інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із якої вбачається, що квартира №64, яка розташована у будинку №83 по проспекту Тракторобудівників в місті Харкові, належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 13).

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі, спростовуються матеріалами справи.

У звязку з чим, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального закону та підлягає скасуванню.

Колегія суддів постановляє нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольняє та забороняє відчуження нерухомого майна, а саме, квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч. 2 ст. 307,п.2 ст. 312, ст. 313, ч.1 ст. 314, ст. 315, ст.317, ст.319, ст. 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити відчуження квартири №64, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, будинок 83, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_5