Справа №463/1497/17
Провадження №2/463/1156/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 березня 2017 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Шеремета Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом майнового та немайнового характеру, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1. Крім того, просила відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Оглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що таку слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000,00 грн.). За подання до суду позовної заяви немайнового характеру (фізичною особою) ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.).

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

Частиною ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду у розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового та майнового характеру, однак судовий збір за такі вимоги у розмірі встановленому чинним законодавством не сплатила та просила відстрочити його сплату до ухвалення рішення по справі. З урахування того, що позивачем не зазначено підстав для відстрочення сплати судрового збору та не надано суду належних доказів на їх підтвердження майнового стану, вважаю що у суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Зважаючи на це, позивачеві слід сплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн. (за вимогу немайнового характеру) та судовий збір у розмірі, що становить 1% від вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності: а саме квартиру АДРЕСА_1 (за вимогу майнового характеру) на рахунок Личаківського районного суду м.Львова (р/р 0006, Одержувач УДКСУ у Личаківському р-ні м. Львова, ЄДРПОУ - 38007620, МФО - 825014, Код платежу - 22030001).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не додано копій всіх документів, що додаються до неї, для відповідача.

Тому, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки така подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху, надавши позивачу строк у пять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шеремета Г. І.