АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/8252/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 27 вересня 2016 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 27 вересня 2016 року і до досягнення ОСОБА_4 трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 102,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Позивач проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники процесу в засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_3 звернулася з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на дитину та на неї до досягнення дитиною трьох років.

Посилається на те, що від незареєстрованого шлюбу з відповідачем має малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає коштів на утримання малолітньої доньки, а тому відповідно до ст. 180 СК Українипозивач має право на стягнення аліментів у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а також аліменти у розмірі 1 000 грн. щомісячно, на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3).

Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач не надає коштів на їх утримання.

ОСОБА_3 на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, джерел доходу, крім соціальних виплат, не має.

Згідно ст. 180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За умовами ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та остання знаходиться на її утриманні, батько - відповідач у справі зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання малолітньої дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

За встановлених обставин, суд дійшов вірного висновку про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 27 вересня 2016 року і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною - донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до досягнення нею трьох років та окрім соціальних виплат, інших джерел доходів не має.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення судуповинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є особою працездатного віку, інвалідності по стану здоров'я не має, протипоказань працювати не має також.

Твердження ОСОБА_5 про те, що він страждає на ряд невиліковних хвороб колегія суддів оцінює критично, оскільки додані ним до апеляційної скарги довідки видані у 2009 році та не являються належним доказом підтвердження стану здоров'я відповідача на час розгляду справи та заперечень щодо виконання ним трудових обов'язків (а.с.65,66).

Доводи апеляційної скарги про те, що на даний час відповідач не працевлаштований на постійному місці роботи та має незначний, мінливий дохід, не має сталого місця проживання, а тому не в змозі платити аліменти в мінімальному розмірі для дитини відповідного віку, а саме 1500 грн. щомісячно, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач не позбавлений знайти роботу з гідною зарплатою.

Крім цього, в апеляційному суді встановлено, що відповідач не перебуває на обліку у центрі зайнятості, тобто не підтвердив належними доказами свої наміри щодо працевлаштування.

Колегія суддів оцінює критично доводи апеляційної скарги щодо фінансової допомоги відповідача своїй матері ОСОБА_6 на лікування та реабілітацію, оскільки вони не підтверджені належними доказами відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України та крім того, його мати ОСОБА_6 є особою працюючого віку, працевлаштована та отримує заробітну плату відповідно виконуваній роботі (а.с.42).

Доводи апеляційної скарги щодо сумнівів відповідача щодо його батьківства відносно ОСОБА_4 та клопотання відповідача подане до апеляційного суду про призначення молекулярно - генетичної експертизи визначення батьківства ОСОБА_1 колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки заявлене клопотання виходить за межі позовних вимог про стягнення аліментів та може бути подане лише при вирішенні окремого спору про оспорювання батьківства.

Крім того, наявність сумнівів відповідача щодо свого батьківства не позбавляє його обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини до вирішення питання щодо оспорювання батьківства в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання дитини.

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує лише соціальну допомогу від держави по догляду за дитиною. Крім того, позивач не має близьких родичів, які б могли їй допомагати матеріально, а вийти на роботу вона не має можливості, оскільки дитині ще немає двох років і вона потребує материнського догляду.

Враховуючи вищевказані обставини та положення ст. 84 СК України колегія суддів не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді