Справа № 703/788/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба - ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,48 га, яка розташована в адміністративних межах Макіївської сільської ради. Вона є спадкоємцем за правом представлення так як її батько, якому б належала частка по закону помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак нотаріус не взмозі видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Тому звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

В судовому засіданні представник позивача подала суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки дід позивача, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та має право на частку у спадковому майні.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивач має рідну сестру, яка теж є спадкоємицею після смерті баби.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємнийзв'язок доказів вїх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: у тому числі визнання права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що пітверджується свідоцтвом про смерть, яке видане повторно 4 березня 2017 року Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зареєстрованого відділом реєстрації ЗАГС м. Кузнецовська батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Смейного кодексу України батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що пітверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 3 листопада 2008 року виконавчим комітетом Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.3).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 20 січня 2006 року Смілянським районним відділом земельних ресурсів ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,48 га, яка розташована в адміністративних межах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6).

З листа Смілянської державної нотаріальної контори №802/02-14 від 26 травня 2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 до Смілянської державної нотаріальної контори звернулася з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_6 З заявою про відмову від прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 На підставі поданих заяв була заведена спадкова справа №596/2016р. 26 жовтня 2016 року з заявою про відмову від прийняття спадщини звернулася ОСОБА_6 З заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 16 листопада 2016 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 15 березня 2017 року на ім'я ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки (а.с. 17-18).

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

З листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач є онукою спадкодавця ОСОБА_3, відтак отже являється спадкоємцем за правом представлення після її смерті, відповідно до ст.ст.1216, ч.1 ст.1222 ЦК України має право на визнання за нею права власності на 1/2 частку в порядку спадкування за законом земельної ділянки.

Відтак позовна заява ґрунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення, а не визнане право позивача захисту в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 182, 334, 392, 1216,1217, 1218, 1223, 1225, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 1, 8, 57, 58, 60, 64,197, 209, 334, 212-215, 218 ЦПК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,48 га, яка знаходиться в адміністративних межах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 20 січня 2006 року виданого Смілянською районною державною адміністрацією, що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська