КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2934/17
Провадження № 2/552/1045/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Силка І.О.

За участю адвоката - Босенко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2017 року до суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася її онука ОСОБА_5. Батьками онуки є її донька ОСОБА_4 та зять ОСОБА_3. Після встановлення в ОСОБА_5 діагнозу «синдром Дауна» 23.03.2017 року батьки здали її до дитячого будинку та в подальшому надали нотаріально посвідчені заяви про те, що вони не заперечують проти усиновлення дитини. На даний час онука перебуває в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини. Вона з чоловіком бажає встановити опіку над онукою ОСОБА_5, яка позбавлена батьківського піклування та має особливі потреби, вони бажають забезпечити інтереси дитини, надати їй належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, забезпечити родинне тепло, затишок та батьківську любов. В зв'язку з чим просила суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити її опікуном над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її адвокат Босенко Т.Ю. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх адвокат Охмак В.І. не з'явилися, попередньо надали заяви, в яких просили суд розгляд справи перенести на іншу дату, оскільки 12.07.2017 року об 11 годині адвокат Охмак В.І. буде приймати участь у Автозаводському районному суді м.Кременчука в слуханні кримінального провадження.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх адвокат Охмака В.І., так як перебування адвоката Охмака В.І. в іншому судовому засіданні та неявка відповідачів з цієї ж причини, не є поважною причиною для відкладення справи, оскільки на перше місце слід ставити інтереси малолітньої ОСОБА_5.

Третя особа ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, щодо їх задоволення не заперечував.

Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради в судове за сідання свого представника не направив, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. При винесенні рішення просили врахувати інтереси малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи згоду позивача ОСОБА_2 її адвоката Босенка Т.Ю., третьої особи ОСОБА_7, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, її адвоката Босенка Т.Ю., третю особу ОСОБА_7, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.10.2016 року, актовий запис №1400 (а.с.11).

З вищевказаного свідоцтва про народження вбачається, що батьками малолітньої ОСОБА_5 є : батьком - ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_4.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 встановлено діагноз «синдром Дауна».

Також судом встановлено, що 23.03.2017 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 малолітню доньку ОСОБА_5 здали до дитячого будинку інтернату «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради», де дитина перебуває й на даний час.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради надали нотаріально посвідчені заяви про те, що вони не заперечують проти усиновлення дитини.

Частинами 2 та 3 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 3 статті 155 СК України встановлено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 1 статті 164 України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Передавши дитину до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради та надавши до закладу заяви про те, що вони не заперечують щодо усиновлення малолітньої ОСОБА_5, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили той факт, що вони відмовились від виконання своїх батьківських обов'язків.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

З пункту 16 вищевказаної Постанови вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Перебуваючи в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини Полтавської обласної ради, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавлена можливості отримати необхідний їй медичний догляд та лікування, що в подальшому негативно вплине на її фізичний та моральний розвиток; також дитина позбавлена родинного тепла, затишку та батьківської любові; належним чином не зможе отримати належного виховання, освіти, духовного та фізичного розвитку.

Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради №159 від 27.06.2017 року затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.70).

На підставі зібраних по справі доказів, допитаних свідків, письмових документів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 щодо призначення її опікуном над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Частиною 1 статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Статтею 258 СК України передбачено, що баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є рідною бабусею малолітньої ОСОБА_5. Вона бажає встановити опіку над малолітньою ОСОБА_5, щоб забезпечити інтереси дитини, надати їй належний медичний догляд та лікування, виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, забезпечити родинне тепло, затишок та батьківську любов.

Наказом Міністерства охорони здоров»я України від 27.12.2011 року №973, затверджено перелік захворювань, які надають право на усиновлення хворих дітей без дотримання строків перебування на обліку в центральному органі виконавчої влади, до повноважень якого належить питання усиновлення та захист прав дітей, а також до досягнення дитиною п'яти років. До таких захворювань належить синдром Дауна.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Україною 27.02.1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи, що на даний час ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини Полтавської обласної ради, батьки дитини надали нотаріальну згоду на її усиновлення, враховуючи, що ОСОБА_5 поставлений діагноз «Синдром Дауна» і вона потребує посиленої батьківської, материнської турботи, догляду лікарів, що не зможуть забезпечити спеціалісти даного медичного закладу, а турботу та повне піклування для дитини зможуть забезпечити її дідусь та бабуся, то позовна вимога ОСОБА_2 щодо призначення її опікуном над малолітньою ОСОБА_5 є обґрунтованою та законною, та такою, що підлягає до задоволення.

Крім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили той факт, що ОСОБА_2 зможе забезпечити своїй онуці ОСОБА_5 належний медичний догляд та лікування, надати їй належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, забезпечити родинне тепло, затишок та батьківську любов.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ч.2,3 ст.150, ч.3 ст.155, 164-166, 257, 258 СК України, ст.4-14, 209, 213-215 ЦП України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку міста Полтави опікуном над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко