Справа № 500/6757/17
Провадження № 2/500/3595/17
У х в а л а

04 грудня 2017 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3, що померла 21 квітня 2013 року та визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21 квітня 2013 року право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Адмірала Холостякова, б. 42, кв. 21, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що у свідоцтві про народження серії V АГ № 688515, виданого 12 квітня 2017 року (повторне) мати позивача зареєстрована як «Громовая Анна Михайлівна».

Відповідно до п.п. 3, 4, 5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заяви повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 р № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вказує, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» - судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про судовий збір» - платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно до статті 6 ЗУ «Про судовий збір» - за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовів зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Пунктом 1 частини 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року 1600 грн.

Вивчивши позовну заяву, суддя дійшов до висновку, що вона подана з порушенням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Позивачем ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги майнового характеру, а саме щодо визнання права власності на спадкове майно та зазначена ціна позову в розмірі 82594 грн.

Проте, згідно квитанції про сплату судового збору від 10.11.2017 року за № 246, позивач ОСОБА_1 за подання зазначеної позовної заяви до суду сплатив судовий збір в розмірі 640 грн., що є меншим ніж 1 відсоток ціни позову.

Крім цього, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3, що померла 21 квітня 2013 року.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 сплачено (не в повному обсязі) судовий збір за вимогу майнового характеру, тобто щодо визнання за ним права власності на спадкове майно та не сплачений судовий збір за вимогу немайнового характеру щодо встановлення факту родинних відносин

Відповідно до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправлення вищевказаних недоліків позовної заяви в пятиденний строк з дня отримання ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5