1Справа № 335/3807/17 2/335/1096/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що 10.01.2017 року між позивачем та ОСОБА_3, в особі ОСОБА_4 який діє за дорученням продавця, було укладено договір купівлі продажу № 2342/2017/280431, який укладено у Територіальному сервісному центрі МВС. Згідно умов зазначеного договору продавець зобовязується передати покупцю транспортний засіб Peugeot 309, державний номер 75405НА, номер кузова НОМЕР_1, білий. Під час реєстрації транспортного засобу на імя ОСОБА_1 було виявлено, що номер кузова було приварено до автомобіля не заводським способом, що стало підставою арешту транспортного засобу та внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне провадження за ст. 290 КК України.

Посилаючись на те, що при підписанні договору купівлі продажу на автомобіль були відсутні документи, або докази, які б стверджували, що ОСОБА_3 не має права продавати автомобіль ОСОБА_1, а також враховуючи те, що автомобіль заарештовано адже номер кузова було переобладнано і вказані зміни не було зареєстровано у передбаченому законом порядку, що порушує право позивача, яка сплатила грошові кошти за автомобіль у повному обсязі, не може користуватись своїм майном на власний розсуд, не може безперешкодно зареєструвати право власності за собою, представник позивача просить позов задовольнити, визнати ОСОБА_1 добросовісним набувачем транспортного засобу Peugeot 309, державний номер 75405НА, номер кузова НОМЕР_1, білий, визнати за нею право власності на транспортний засіб Peugeot 309, державний номер 75405НА, номер кузова НОМЕР_1, білий.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, у звязку з наступним.

Судом встановлено, що 31.08.2016 року ОСОБА_3 видано довіреність на імя ОСОБА_5, що посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, згідно до якої ОСОБА_3 за попередньо досягнутою усною домовленістю сторін, уповноважив ОСОБА_5 продати за ціну та на умовах на свій розсуд автомобіль марки Peugeot, модель 309, випуску 1988 року, шасі (рама) № -, кузов (коляска) № VF10AG, двигун № НОМЕР_2, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер 75405НА.

04.01.2017 року ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_3, видано довіреність, що посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, згідно до якої ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_3, уповноважив ОСОБА_4 продати за ціну та на умовах на свій розсуд належний ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯТС 281063, виданого Запорізьким МРЕВ при УДАІ УМВС України 23.02.1999 року, автомобіль марки Peugeot, модель 309, випуску 1988 року, шасі (рама) № -, кузов (коляска) № VF10AG, двигун № НОМЕР_2, тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер 75405НА.

10.01.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в особі ОСОБА_4 який діє за дорученням продавця, було укладено договір купівлі продажу № 2342/2017/280431, який укладено у Територіальному сервісному центрі МВС.

Згідно умов зазначеного договору продавець зобовязується передати покупцю транспортний засіб Peugeot 309, державний номер 75405НА, номер кузова НОМЕР_1, білий.

Відповідно до п. 1.2 договору, продавець гарантує, що майно яке є предметом договору належить продавцеві на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді.

Відповідно до п. 3.1 договору, ціна транспортного засобу складає 27 000 грн., які в свою чергу ОСОБА_1 сплатила в повному обсязі.

Під час реєстрації транспортного засобу на імя ОСОБА_1 було виявлено, що номер кузова було приварено до автомобіля не заводським способом, що стало підставою арешту транспортного засобу та внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне провадження за ст. 290 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у ч. 5 ст. 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Положеннями цієї статті закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, зазначених у ст.ст. 335, 376 та 392 ЦК України, а саме щодо набуття права власності на безхазяйну річ; щодо набуття права власності на об'єкти самочинного будівництва та за позовом власника майна, якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтями 203, 208, 210, 640 ЦК України передбачено, що правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма, а також у випадках, встановлених законом, вони підлягають державній реєстрації і є такими, що відповідають закону, у разі дотримання цих вимог. Договір купівлі продажу (міни) транспортного засобу вважається таким, що відповідає вимогам закону, якщо він укладений у письмовій формі, та проведена його державна реєстрація.

Згідно із ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За змістом ст.ст. 34, 37 Закону України „Про дорожній рух забороняється експлуатація незареєстрованих транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, тощо.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів марок і моделей, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовується на автомобільних дорогах державного значення.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року (з подальшими змінами і доповненнями), передбачено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, тощо.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.8 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою КМУ від 07.09.1998 року за №1388, державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови попереднього зняття їх з обліку в підрозділі ДАІ.

Пунктом 42 згаданих Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: „Транспортний засіб знято з обліку для реєстрації.

Правомірність придбання транспортного засобу підтверджується, зокрема, довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1, виданою суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль /п.8 Правил/.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не набула у визначеному законом порядку права власності на вищевказаний автомобіль, передбачений Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, зокрема: щодо необхідності зняття та постановки автомобіля на державний облік, чого сторонами здійснено не було, суд приходить до висновку про відсутність підстав для захисту ненабутого позивачем права власності на цей автомобіль.

Крім того, позивач не може бути визнана добросовісним набувачем, оскільки про переобладнання номеру кузова, і арешту автомобіля вона мала можливість дізнатися при оформленні договору і передачі грошей.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В.Геєць