Справа № 464/4844/17
пр.№ 2-н/464/475/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Радченко Е.А., розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,

В С Т А Н О В И В :

18.07.2017 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року в розмірі 10 026,09 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Однак, у п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України зазначено, що суддя відмовляє у прийняті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Із правової позиції, що викладена у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 23.11.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, що за змістом ст.98, п.2 ч.3 ст.100, ст.103 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджуються матеріально-правову вимогу заявника. Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийняті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру і обґрунтованості матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктного права заявника; документів, що підтверджують порушення субєктного права або документів, що підтверджують право вимоги (п.9). У п.13 вказаної постанови розяснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості в т.ч. за житлово-комунальні послуги (п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ може бути виданий за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги (п.13 постанови).

Так, із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник надає послугу боржнику за затвердженими тарифами затвердженими; вказують, що між сторонами існують зобовязальні відносини, однак, із змісту заяви не вбачається, що між сторонами укладався письмовий договір з надання послуг.

Враховуючи наведене, із заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право, а тому у прийнятті заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.100, 208, 210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про солідарне стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року в розмірі 10 026,09 грн.

Розяснити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» зміст ч.2 ст. 101 ЦПК України, згідно з якою відмова у прийняті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, проте останній має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Радченко Е. А.