Справа № 342/268/17
Провадження № 22-ц/779/1233/2017
Головуючий у 1 інстанції Ничик Г.І. Г. І.
Суддя-доповідач Ясеновенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городенківського районного суду від 29 травня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

22.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

В заяві зазначила, що 10.03.2017 року ОСОБА_3, який проживає з нею по сусідству, обрізав гілки фруктових дерев та кущів з її присадибної ділянки та викинув ці гілки на її огорожу та подвір'я.

Під час того, як вона почала прибирати гілки зі свого подвір'я на належну їй частину земельної ділянки шириною три метри вздовж огорожі до проїзної частини, під'їхала дочка ОСОБА_3 - відповідачка у справі, та почала кричати на неї, навіщо вона це робить. При цьому відповідач висловлювала на її адресу образливі слова, повторюючи їх декілька разів.

Пізніше, ОСОБА_2 приходила до неї додому просити вибачення, зазначивши, що саме її батько зрізав гілки фруктових дерев та викинув їх на її подвір'я.

ОСОБА_1 вказала, що не бажає приймати вибачення ОСОБА_2 у добровільному порядку, і вважає, що за завданий їй душевний біль, приниження її людської гідності, честі, через які вона втратила спокій та сон, відповідач повинна нести встановлену законом відповідальність, а тому просила зобов'язати ОСОБА_2 стати перед нею на коліна в залі судового засідання і просити пробачення за свої вчинки, а також стягнути з неї 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Городенківського районного суду від 29 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність рішення суду. Так, суд розглянувши справу без участі відповідачки, належним чином не з'ясував обставин справи, зокрема того, що після конфлікту, що спричинила відповідачка та під час якого ображала її, вона сама приходила до неї додому та просила пробачення, а отже визнавала свою вину.

ОСОБА_1 зазначає, що згідно ст.ст. 270, 297 та 299 ЦК вона має право на повагу до гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації та право на захист її гідності та честі.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно ст. 201 ЦК особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Статтею 270 ЦК передбачено, що відповідно до Конституції України фізична особа, серед інших прав, має право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до ст. 297 ЦК кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ст.299 ЦК фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не подала доказів на обґрунтування позовних вимог, а саме, не довела факт образи її відповідачкою, що порушує її особисті немайнові права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що сторони проживають по АДРЕСА_1, а саме, ОСОБА_1 проживає в будинку №5, а ОСОБА_2 - в будинку №3, тобто сторони проживають по сусідству.

За клопотанням позивача в судове засідання на 29.05.2017 року були викликані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживають по АДРЕСА_1, однак ні вказані свідки, ні сторони в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У п.п. 14, 15,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз'яснено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Враховуючи те, що на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 не подала доказів її образи зі сторони ОСОБА_2 та поширення відповідачкою щодо неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а позовні вимоги обґрунтовані лише її твердженнями, підстав для скасування рішення суду немає.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу без участі відповідачки, а отже належним чином не з'ясував обставин щодо її вибачення, не заслуговують на увагу, оскільки 03.05.2017 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій, крім іншого, просила розглянути справу без відкладень на іншу дату.(а.с.34)

При таких обставинах справи підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Городенківського районного суду від 29 травня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук М.Д. Горейко