УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., ЛеванчукаА.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 10 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2013 року між нею та Відділом капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області (далі - ВКБ) укладено інвестиційний договір № 4/1817-13, за умовами якого ВКБ зобов'язався побудувати квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,04 кв. м та передати її позивачці, а та, у свою чергу, мала сплатити ВКБ суму інвестиції у розмірі 209 278 грн 08 коп. У зв'язку зі зміною проектних рішень загальна площа квартири збільшилася до 48 кв. м, також їй було присвоєно НОМЕР_1.

22 грудня 2014 року житловий будинок по АДРЕСА_1, введено в експлуатацію. Позивачка виконала свій обов'язок за договором у повному обсязі, натомість, ВКБ відмовляється надати їй документи для оформлення права власності на об'єкт інвестування. Відповідач прострочив виконання зобов'язання за договором, а тому на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» він має сплатити їй 6 317 грн 15 коп. пені.

ОСОБА_4 просила суд зобов'язати ВКБ передати їй квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 48,0 кв. м з пакетом документів для реєстрації права власності, зокрема: довідку про повний розрахунок, акт прийому-передачі квартири та витяг з реєстру власників та стягнути з ВКБ на свою користь 6 317 грн 15 коп. пені.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 10 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 07 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ВКБ укладено інвестиційний договір № 4/1817-13, за умовами якого ВКБ зобов'язався побудувати квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,04 кв. м та передати її позивачці, а та, у свою чергу, мала сплатити ВКБ суму інвестиції у розмірі 209 278 грн 08 коп.

22 грудня 2014 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області зареєструвало декларацію про готовність 209-ти квартирного житлового будинку з вбудованими магазинами, офісними приміщеннями та вбудовано-прибудованим підземним паркінгом по АДРЕСА_1, до експлуатації.

24 грудня 2014 року сторони підписали додаток № 2 до інвестиційного договору, яким змінили номер квартири - об'єкта інвестування з НОМЕР_2 на НОМЕР_1.

Після обміру Хмельницьким бюро технічної інвентаризації квартири НОМЕР_1 указаного будинку з'ясувалося, що її загальна площа становить 48,0 кв. м, тобто площа квартири збільшилась на 3,96 кв. м.

На виконання своїх обов'язків за інвестиційним договором протягом жовтня-листопада 2013 року ОСОБА_4 сплатила ВКБ 209 278 грн 08 коп. 24 грудня 2015 року вона доплатила відповідачеві 1 293 грн 75 коп.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Укладаючи інвестиційний договір, ВКБ та ОСОБА_4 домовилися, що попередня (розрахункова) вартість об'єкта інвестування не є його продажною ціною, а становить суму коштів, необхідну для визначення вартості об'єкта інвестування на момент укладення договору. При цьому вартість 1 кв. м загальної площі об'єкта інвестування та його вартість може бути змінена відповідачем в односторонньому порядку відповідно до визначеної на момент введення будинку в експлуатацію собівартості об'єкта. Остаточна вартість об'єкта інвестування визначається ВКБ після закінчення будівництва будинку та виконання всіх робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією (п.п. 1.6, 1.7 договору).

Також сторони визначили, що фактичний розмір загальної площі об'єкта інвестування встановлюється у відповідності з даними БТІ після здачі об'єкта Державній приймальній комісії. Якщо загальна площа реально збудованого об'єкта інвестування перевищує загальну площу за проектом, то різниця оплачується інвестором за ціною, яка буде встановлена замовником на момент проведення оплати. У випадку, коли загальна площа реально збудованого об'єкта інвестування менша загальної площі за проектом, замовник зобов'язався повернути інвестору різницю внесених коштів (п. 1.8 договору).

ОСОБА_4 проінвестувала проектну площу об'єкта інвестування (44,04 кв. м) у розмірі 209 278 грн 08 коп. Разом із тим, за даними технічного паспорту на квартиру, складеного Хмельницьким бюро технічної інвентаризації (а.с. 23-24), фактичний розмір об'єкта інвестування склав 48,0 кв. м за рахунок заклеєної лоджії.

За умовами інвестиційного договору ОСОБА_4 зобов'язалася оплатити різницю площі (3,96 кв. м) за ціною, яка буде встановлена замовником на момент проведення оплати. Вартість 1 кв. м на час завершення будівництва визначена відповідачем у розмірі 5 175 грн, отже позивачка мала доплатити відповідачу 20 493 грн інвестицій (3,96х5175), натомість, вона внесла лише 1 293 грн 75 коп. Сума недоплати становить 19 199 грн 25 коп. (20 493-1293,75).

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 10 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. ЛеванчукА.О.