Справа № 127/9225/17
УХВАЛА

10 липня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Баряк А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

10.05.2017 року судом було постановлено ухвалу про залишення даної позовної заяви без руху, зазначивши відповідні недоліки, зокрема звернувши увагу заявника на те, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити, що дана справи підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області, що потребувало уточнення позиці позивача з даного приводу.

Проте, позивач не усунув недоліки позовної заяви у визначений судом строк, в наслідок чого, суд 18.05.2017 року постановив ухвалу про повернення даного позову позивачу, розяснивши право повторного звернення до суду.

В результаті оскарження позивачем ухвали суду від 18.05.2017 року Апеляційний суд Вінницької області скасував дану ухвалу суду та направив справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

За даних обставин, з огляду на обовязковість ухвали Апеляційного суду Вінницької області, вважаю за необхідне повторно вирішити питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі.

Звертаю увагу на те, що відповідна ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 05.07.2017 року є обовязковою для врахування, разом з тим, наявність даної ухвали суду не може перешкоджати судді суду першої інстанції в додержанні вимог Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про відкриття провадження і в разі, не відповідності позовної заяви вимогам, зокрема, ст. 119 ЦПК України, суддя суду першої інстанції зобовязаний застосувати правові наслідки, передбачені вимогами ч. 1 ст. 121 ЦПК України.

Зміст даної позовної заяви та доданих до неї документів вказують на те, що позивачем не додержані вимоги п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, всупереч вимогам викладених у п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивач, зазначаючи обставини щодо того, що 03.05.2016 року, близько 09:10 годин в місті Вінниця, по Гніванському шосе відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, який належить позивачу на праві власності та автомобіля марки «Мазда» під керуванням ОСОБА_2 в підтвердження зазначених обставин, не зазначає жодних доказів, які би підтверджували такі обставини, а саме: не зазначає якими доказами підтверджується настання події відповідної ДТП в м. Вінниці по Гніванському шосе саме за зазначених позивачем обставин; не зазначає доказів в підтвердження того, що позивачу належить автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску; не зазначає доказів того, що зазначеним позивачем автомобілем «Мазда» керував ОСОБА_2

Натомість, позивач зазначає підставою для звільнення від доказування, зокрема, наявність відповідного кримінального провадження.

Проте, звертаю увагу позивача на помилковості такої позиції, оскільки наявність будь-якого провадження в органах державної влади, в тому числі кримінального провадження, - не є, в розумінні вимог ч. 1 ст. 60, ст. 61 ЦПК України, які охоплюються площиною дії ч. 4 ст. 119 ЦПК України, - підставою для звільнення від доказування, тим більше, не є підставою для не зазначення в позовній заяві відповідних доказів, що підтверджують викладені в позові обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Такими іншими вимогами законодавства є вимоги, зокрема, ст.ст. 109, 110 ЦПК України, які визначають правила підсудності справ, додержання яких позивачем підтверджується змістом позовної заяви, при цьому саме при вирішенні питання про відкриття провадження суддя зобовязаний встановити додержання позивачем правил підсудності, що визначає норма ст. 115 ЦПК України.

Зміст даної позовної заяви вказує на те, що позивач, звертаючись з даним позовом до Вінницького міського суду Вінницької області, посилається на норму п. 6 ст. 110 ЦПК України, яка визначає, що позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

Однак, з нову ж таки, зміст позовної заяви не містить зазначення доказів, які би підтверджували, що завдання шкоди за обставин, викладених позивачем, відбулось в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області, при цьому суд, не може оцінювати надані до позовної заяви документи (докази), на що було звернуто увагу в відповідній ухвалі Апеляційного суду Вінницької області, проте за таких умов неможливо керуватись припущеннями та є правильним надати можливість позивачу уточнити свою позицію, до того ж, керуватись нормою ст. 116 ЦПК України, на що було звернуто увагу в відповідній ухвалі суду апеляційної інстанції, є передчасним, так як дані обставини виявлені суддею під час вирішення питання про відкриття провадження, а не після відкриття провадження у справі.

Разом з тим, в даному випадку, вважаю за можливе та за необхідне звернути увагу позивача на те, що якщо в позивача є складнощі в отриманні відповідних доказів, що позбавляє позивача можливості зазначити такі докази в підтвердження викладених в позові обставин, то позивач може зазначити про наявні перешкоди в отриманні відповідних доказів.

За таких обставин, згідно ст. 121 ЦПК України дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Звертаю увагу позивача, що згідно норми ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Надати позивачу строк три дні з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя