Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/587/17 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 30 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 8 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова", про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 2 грудня 2016 року з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода. Так, відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у напрямку вул. ОСОБА_4, при здійсненні маневру повороту ліворуч, не надав перевагу в русі керованому ним автомобілю НОМЕР_2, що рухався в зустрічному напрямку по вул. В. Бердичівській, зі сторони вул. Жуйка, та здійснив зіткнення.

Згідно з постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП.

Пояснив, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний йому автомобіль Mercedes-Benz E280 був пошкоджений, що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження № 1544 від 13 грудня 2016 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 156402 грн. 75 коп.

Відповідач відмовляється здійснити відновлювальний ремонт даного транспортного засобу або відшкодувати кошти.

З огляду на вищезазначене, просив стягнути зі ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz E280 у розмірі 156402 грн. 75 коп. та витрати, повязані із проведенням автотоварозначого дослідження, у сумі 900 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 8 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування завданого матеріального збитку внаслідок ДТП 151402,75 грн., 900 грн. понесених витрат на товарознавче дослідження та 1920 грн. судових витрат, а всього 154222,75 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що на момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Нова». Проте позивач не пред'явив позов до страхової компанії.

Вказує, що питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Відповідачем згоди на відшкодування повної вартості відновлювального ремонту надано не було, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Окрім того, суд, визначаючи розмір шкоди, безпідставно застосував суму, вказану у висновку автотоварознавчого дослідження, оскільки висновок експертизи може бути доказом у справі лише у тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

На думку апелянта, застосувавши положення ст. 1192 ЦК України, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач не керувався цієї правовою нормою. Натомість ОСОБА_3 обрав неналежний спосіб захисту шляхом стягнення вартості відновлювального ремонту, що протирічить нормам чинного законодавства.

Також посилається на ту обставину, що у автотоварознавчому дослідженні № 1544 від 13 грудня 2016 року зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mercedes-Benz E280, д.н.з. НОМЕР_3, становить 63275 грн. 18 коп., а вартість відновлювального ремонту складає 156402 грн. 75 коп. (з урахуванням ПДВ). Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення майнової шкоди, але просив стягнути з відповідача саме вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка включає нарахований ПДВ.

Вважає безпідставним застосування судом положень ст. 1192 ЦК України, яка зумовлює відшкодування завданих збитків, а не відновлювального ремонту, тому в даному випадку суд вправі був надати оцінку саме наведеному в вказаному висновку питанню щодо вартості матеріального збитку.

Крім того, не виключає факт самостійного здійснення позивачем відновлювального ремонту автомобіля, а, отже, ПДВ взагалі не має враховуватися.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 2 грудня 2016 року, о 12 год. 50 хв., в м. Житомирі на майдані Смолянському, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_3, який керував належним йому автомобілем Mercedes-Benz E280, 1996 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_3, а також ОСОБА_2, який був за кермом автомобіля ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_4.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачеві автомобіль Mercedes-Benz E280.

Згідно з постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2016 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_2

Матеріали справи також свідчать, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Нова».

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 надав суду висновок №1554 експерта автотоварознавчого дослідження від 13 грудня 2016 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mercedes-Benz E280, становить 63275 грн. 18 коп.

Вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 156402 грн. 75 коп.

Судом також встановлено, що 9 грудня 2016 року відповідач в добровільному порядку сплатив ОСОБА_3 5000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої ним матеріальної шкоди, що підтверджується змістом розписки.

Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Суд першої інстанції, врахувавши правовий висновок, який міститься у постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року ( справа №6-954 цс16), обгрунтовано виходив з того, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок винної особи є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: шляхом звернення з вимогою про відшкодування шкоди до винної особи чи шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, з вимогою здійснити виплату страхового відшкодування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку позивач повинен був звернутись з вимогою щодо виплати страхового відшкодування до страховика, є безпідставним.

Однак, при вирішенні спору суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 151402 грн. 75 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Так, за правилами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна ( у разі відшкодування збитків).

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості відновлювального ремонту, у тому числі й робіт щодо відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, до шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, належить вартість відновлювального ремонту, у тому числі й робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 2 грудня 2015 року (справа №6-691цс15).

Долучений до матеріалів справи наряд-замовлення №8 від 4 квітня 2017 року, а також рахунок на оплату №82 від 3 серпня 2017 року, свідчить про те, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням робіт, необхідних для відновлення належного позивачеві автомобіля, становить 78376 грн.

Таким чином, з врахуванням сплаченої відповідачем суми, з останнього на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 73376 грн.

Оскільки витрати, повязані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України, суд безпідставно стягнув з відповідача 900 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення зі ОСОБА_2 на користь позивача 900 грн. 67 коп. судового збору.

Окрім того, з ОСОБА_3 на користь відповідача підлягає стягненню 1000 грн. 23 коп. судового збору, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

З огляду на вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 8 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 73376 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні решти відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 900 грн. 67 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 грн. 23 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: