АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 758/395/17 Апеляційне провадження № 22-ц/796/7482/2017Головуючий у суді першої інстанції - Зарицька Ю.Л. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ласкаржевська Ія Зигмундівна про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.05.2017 позовну заяву ОСОБА_4 повернуто позивачу (а.с. 20-21).

В апеляційній скарзі представник позивача, вказуючи на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що суд безпідставно повернув заяву, позбавивши позивачку доступу до суду, оскільки позивачкою було надано квитанцію про сплату судового збору і подана нею позовна заява відповідала вимогам закону.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було усунуто виявлені судом недоліки позовної заяви.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 06.01.2017 до Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_4 до КМР, треті особи: ГУЮ у м. Києві, приватний нотаріус КМНО ЛаскаржевськаІ.З. про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 4-7).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2017 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п'ятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення виявлених судом недоліків, шляхом подання нової редакції позовної заяви, а саме:

- з викладених у позовній заяві обставин не вбачається спору, що виник між сторонами з приводу права власності позивачки на спірне майно (позивачка не виклала обставин в обґрунтування їх існування);

- не обґрунтувала позивачка і підстав звернення з вимогою не до відповідачів, а до суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав та запису про право власності та не вказала підстав розгляду цих вимог в порядку загальнопозовного провадження, не зазначила, в чому полягає спір з позивачами і з цього приводу;

- не зазначила позивачка в заяві і доказів, якими вона обґрунтовує кожну обставину, на яку посилається як на підставу для задоволення її вимог, або підстав для звільнення від доказування (в тому числі і належності спірного майна померлій);

- в прохальній частині позивачка не зазначила ані площу спірного будинку, ані площу земельної ділянки, на які вона просить визнати право власності;

- зазначаючи в якості третіх осіб ГУЮ у м. Києві, приватного нотаріуса КМНО Ласкаржевську І.З., позивачка не вказала підстав притягнення їх до розгляду в справі та не зазначила, які права та обов'язки щодо спірного майна виникають у вказаних осіб;

- в порушення вимог ст. 121 ЦПК України, позивачка не сплатила судовий збір (не надала оригіналу квитанції про його сплату) (а.с. 1, 2).

Копія ухвали про залишення позову без руху, згідно супровідного листа, направлялась позивачу 20.01.2017, однак даних про її направлення і вручення матеріали справи не містять (а.с. 14).

Повторно копія ухвали про залишення позову без руху була направлена позивачу 05.04.2017 (а.с. 15).

25.04.2017 представником позивача, на виконання вимог суду про усунення недоліків, подано клопотання про усунення недоліків в якому зазначено про надання оригіналу квитанції про сплату судового збору, а також вказано, що після відкриття провадження у справі докази, якими обґрунтовано позов будуть витребувані у третіх осіб, оскільки наразі виникають труднощі з отриманням зазначених доказів (а.с. 16-18).

Оскаржуваною ухвалою від 03.05.2017 позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з тим, що позивачем не усунуто недоліки позову, зокрема, не надано нової редакції уточненої позовної заяви з урахуванням недоліків зазначених в ухвалі про залишення позову без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності з вимогами частин 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивачем викладено обставини справи з посиланням на норми закону, зазначено зміст позовних вимог і вказано докази, що підтверджують викладені обставини, зазначено перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, позивач самостійно визначає відповідача і третіх осіб та зміст позовних вимог, викладає обставини, якими їх обґрунтовує та зазначає докази на підтвердження обставин.

Згідно із ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось, - до початку розгляду справи по суті.

Отже, законодавець передбачив необхідність зазначення позивачем доказів у позовній заяві, проте встановив обов'язок їх надання до або під час попереднього судового засідання у справі, або до початку розгляду справи по суті.

Суд розглядаючи справу зобов'язаний оцінити надані сторонами докази в їх сукупності та ухвалити відповідне судове рішення. При цьому, слід зазначити, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку обґрунтованості та доведеності пред'явленого позову до того чи іншого відповідача, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Відтак, висновок суду про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону, не відповідає матеріалам справи та не ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, слід зазначити, що суд першої інстанції, не позбавлений процесуальної можливості призначити у справі попереднє судове засідання в якому: уточнити позовні вимоги; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; визначити факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню; з'ясувати, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин (ч. 6 ст. 130 ЦПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про передчасність постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви з підстав не усунення позивачем недоліків, що призвело до порушення порядку встановленого для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Водночас, необхідно наголосити, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це є порушенням права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, а саме скасування оскаржуваної ухвали з передачею питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вимога апеляційної скарги про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року про повернення позовної заяви - скасувати, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва