Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2326/17

2/330/702/2017

"30" листопада 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Якимівського району Запорізької області в особі органу місцевого самоврядування про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Якимівського району Запорізької області в особі органу місцевого самоврядування про визнання права на спадкове майно, мотивуючи тим, що 22 квітня2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( до позову додається копія). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,1247 га. Позивач доводиться померлій ОСОБА_4 сином, зазначений факт підтверджується рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення( до позову додається копія рішення). Отже у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців після померлого спадкодавця, інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але відносно належної спадкодавцю ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 101247 га нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва, свої дії нотаріус мотивував тим, що позивачем не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку тобто державний акт. Таким чином станом на теперішній час отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки , яка належала його матері позивач не може у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на земельну ділянку. За таких обставин, а саме непредставлення нотаріусу правовстановлюючого документу, позивач має право звернутися до суду із відповідною позовною заявою про визнання за ним права власності на спадщину. Такі дії позивача відповідають вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", де п.23 абз. З зазначено, що у випадку відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач також зазначає, що у якості відповідача по справі доцільно залучити ОСОБА_3 сільську раду як орган місцевого самоврядування на території якої розташоване спадкове майно та яка, тобто рада, за відповідної процедури визнання спадщини відумерлою, може стати власником спадкового майна. Крім того свої позовні вимоги щодо визнання права власності на спадщину за рішенням суду позивач обґрунтовує наступним: згідно ст.124 Конституції України суду підвідомчі всі правовідносини, які виникають в Україні; . згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець ОСОБА_2, після смерті своєї матері ОСОБА_4, шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса вважається таким, що прийняв спадщину; - згідно вимог ст.25 ЦК України правоздатність фізичної особи набувається з моменту її народження та припиняється з моменту її смерті. Таким чином поновити правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім'я власника майна в теперішній час неможливо; згідно вимог ст. 392 ЦК України у випадку втрати правовстановлюючого документу власник має право звернутися до суду за захистом своїх прав. Також позивач зазначає, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, крім позивача, немає. Таким чином просить визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 22 квітня 2017 року, а саме визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:008:0022, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Якимівського району Запорізької області, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського - виробництва, площа ділянки - 10,1245 га.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1 підтримав вимоги, вказані в позові та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради до суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень по справі не мають.

Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: оригінал та копія квитанції про сплату судового збору ОСОБА_5 (а.с.1); заява про отримання судових повісток ( а.с.3); доручення ( а.с.4-5); копія паспорту ОСОБА_2 ( а.с.6-7); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.8); копія свідоцтва про смерть ( а.с. 9); копія рішення Якимівського районного суду від 11.10.2017 року ( а.с.10); копія постанови приватного нотаріуса ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2017 року за вих.. № 671/02-31 (а.с.11); звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки ( а.с.12-38).

Судом встановлено, що 22 квітня 2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,1247 га. Позивач доводиться померлій ОСОБА_4 сином, зазначений факт підтверджується рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення. Отже у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців після померлого спадкодавця, інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але відносно належної спадкодавцю ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 101247 га нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва, свої дії нотаріус мотивував тим, що позивачем не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку тобто державний акт. Таким чином станом на теперішній час отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки , яка належала його матері позивач не може у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на земельну ділянку. За таких обставин, а саме непредставлення нотаріусу правовстановлюючого документу, позивач має право звернутися до суду із відповідною позовною заявою про визнання за ним права власності на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. І ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправна позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем надано достатньо доказів та доведені обставини, викладені в позовних вимогах.

У відповідності до ст.11 ч.5 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з рішень суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 316, 321, 392, 657, 1216, 1218, 1219, 1220, 1221,1261,1268, Цивільного кодексу України, та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Якимівського району Запорізької області в особі органу місцевого самоврядування про визнання права на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 22 квітня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:008:0022, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Якимівського району Запорізької області, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського - виробництва, площа ділянки - 10,1245 га.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Т.В. Нестеренко