Справа №482/1396/16-ц 06.07.2017 06.07.2017 06.07.2017
Провадження №22-ц/784/1541/17
Категорія 46 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1 Суддя доповідач апеляційного суду Шаманська Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю: представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 3 травня 2017 року, ухваленого за позовом

ОСОБА_6

до

ОСОБА_5

про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначала, що їй на праві власності (за договором дарування від 19 липня 2013 року) належить житловий будинок № 32 по вул. Спортивній в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області. У вказаному будинку зареєстровані мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_5

В серпні 2015 року ОСОБА_5 посварившись з ОСОБА_2, зібрав усі свої речі та перейшов жити до доньки ОСОБА_7 за адресою с. Баловне, вул. Миру, 116-А та проживає там до теперішнього часу.

22 лютого 2016 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області шлюб між батьками було розірвано.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 3 травня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 32 по вул. Спортивній в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 посилаючись на те, що суд невірно застосував норми матеріального права, та не звернув уваги на те, що в спірному будинку він не проживає з поважних причин, оскільки між ним та колишньою дружиною склалися неприязнені стосунки, що робить неможливим спільне проживання, а також те, що ОСОБА_2 змінила замки в будинку, чим чинить перешкоди в користуванні ним, просив скасувати рішення суду та відмовити позивачці у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 є власником житлового будинку № 32 по вул. Спортивній в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області. Зазначений будинок належить їй на підставі договору дарування, укладеного 19 липня 2013 року, за яким її батько ОСОБА_5, подарував позивачці зазначений будинок.

В будинку зареєстровані з правом на проживання позивачка власник будинку та її батьки ОСОБА_5, відповідач у справі та ОСОБА_2 мати.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно відповідач ОСОБА_5 в будинку не проживає з серпня 2015 року, через неприязнені стосунки з дружиною ОСОБА_2, шлюб з якою було розірвано 22 лютого 2016 року.

Як пояснював представник відповідача у суді першої інстанції, після розлучення відповідач намагався повернутися до свого житла, оскільки іншого житла він не має. Проте його колишня дружина перешкоджає йому у цьому.

Звертаючись до суду, позивачка посилалась на те, що відповідач не проживає в спірному будинку без поважних причин більше одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без важних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Проте, з матеріалів справи вбачається та пояснень сторін вбачається, що відсутність ОСОБА_5 в спірному житловому будинку зумовлена тим, що між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_2 склалися неприязнені стосунки, що унеможливлює спільне проживання сторін в одному будинку.

Отже, відповідач у спірному будинку не проживає з причин, які не можна вважати неповажними, оскільки тимчасове проживання відповідача в іншому місці є наслідком уникнення вподальшому конфліктних ситуацій між ним та колишньою дружиною.

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

За такого, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у звязку з відсутністю підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим будинку.

Посилання представників позивача на те, що відповідач добровільно забрав свої речі зі спірного будинку та пішов проживати до іншої доньки, не можуть бути достатньою підставою для визнання його таким , що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню 704 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 задовольнити .

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 3 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 704 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_8