О К Р Е М А Д У М К А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2017 року м. Чернівці
у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» участю заінтересованої особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2017 року
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» у липні 2017 року звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Видано виконавчий лист Хотинськикм районним судом Чернівецької області 3 серпня 2012 року №2-375/2012.
Посилалося на те, що публічним акціонерним товариством «Фідобанк», яке є правонаступником публічного акціонерного товариства «Ерсте банк», та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги 30 травня 2014 року №4.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» просило замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Хотинськикм районним судом Чернівецької області 3 серпня 2012 року №2-375/2012, стягувача виконавчого провадження публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація».
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» про заміну строни виконавчого провадження відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 відлягає відхиленню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» про заміну сторони виконавчого провадження частково, суд першої інстанції керувався положеннями, передбаченими ч.1 ст.378 ЦПК України, ч.1 ст.1, ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», та встановив наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження стягувача публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація».
Водночас судом першої інстанції зазначено, що відсутність відкритого виконавчого провадження не є підставою для відмови у заміні сторони виконавчого провадження.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Наведеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов»язкові тією мірою, якою вони були б обов»язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
На підставі ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
З огляду на наведене під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов»язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.
До матеріалів справи приєднано договір між публічним акціонерним товариством «Фідобанк», яке є правонаступником публічного акціонерного товариства «Ерсте банк», та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговая компанія «Глобал Фінанс» про відступлення права вимоги 30 травня 2014 року №4.
Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».
Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.
Таким чином, суд першої інстанції вірно застосував положення ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».
Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися лише у відкритому виконавчому провадженні.
Так, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Суддя Половінкіна Н.Ю.