АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Проваджння № 22-ц/792/2059/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.

секретар - Задвірний В.І.,

з участю представника апелянта,

відповідача та його представника,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2017 року, постановлену суддею Салоїд Н.М. в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області,

встановила:

У вересні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 7011,53 грн. заборгованості по договору кредиту.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення 7011,53 грн. заборгованості по договору кредиту.

20 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з клопотання про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою відповідачем суми боргу 12.09.2017 року та 10.10.2017 року.

31 жовтня 2017 року позивач подав до суду заяву про відмову від позову в зв'язку з добровільним погашенням боргу відповідачем 23.10.2017 року та стягнення з останнього 1600 грн. судового збору, який був сплачений банком при подання позовної заяви до суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2017 року провадження в справі було закрите у зв'язку з відмовою позивача від позову. В мотивувальній частині ухвали суд вказав про безпідставність вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 1600 грн. судових витрат у зв'язку з тим, що позивач відмовився від позову і відмова була прийнята судом.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просив суд апеляційної інстанції змінити ухвалу суду від 6 листопада 2017 року в частині відмови у стягненні судового збору та стягнути з відповідача спірну суму грошових коштів.

На підтвердження незаконності ухвали зазначається про порушення судом вимог ст. 89 ЦПК України.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач а його представник в суді проти апеляційної скарги заперечили та підтримали рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При вирішенні питання стягнення судового збору судом було допущено порушення норм ЦПК України, в зв'язку з чим ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про стягнення спірних коштів.

Судом встановлено, що у вересні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 7011,53 грн. заборгованості по договору кредиту.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення 7011,53 грн. заборгованості по договору кредиту.

20 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з клопотання про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою відповідачем суми боргу 12.09.2017 року та 10.10.2017 року.

31 жовтня 2017 року позивач подав до суду заяву про відмову від позову в зв'язку з добровільним погашенням боргу відповідачем 23.10.2017 року та стягнення з останнього 1600 грн. судового збору, який був сплачений банком при подання позовної заяви до суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2017 року провадження в справі було закрите у зв'язку з відмовою позивача від позову. В мотивувальній частині ухвали суд вказав про безпідставність вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 1600 грн. судових витрат у зв'язку з тим, що позивач відмовився від позову і відмова була прийнята судом.

Однак висновок суду в частині вирішення питання про стягнення судового збору є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України в редакції, чинній на час вирішення спірного питання, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Пунктом 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що відповідно до ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи відмова банку від позову до ОСОБА_1 була зумовлена сплатою останнім боргу по кредиту після пред'явлення позову, повним задоволенням позовних вимог.

В поданій до суду заяві від 31 жовтня 2017 року банк просив суд закрити провадження у справі в зв'язку з відмовою від позову, причиною якої є добровільна сплата відповідачем усієї суми кредитного боргу, яка була предметом позову, після пред'явлення позову. Банк також просив суд стягнути з ОСОБА_1 1600 грн. судового збору.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки відмова позивача від позову в конкретному випадку була зумовлена задоволенням позову відповідачем після пред'явлення позову, тому вимоги банку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви слід визнати обґрунтованими.

Відмова суду першої інстанції у стягненні судових витрат на користь позивача у даному випадку є необґрунтованою і не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Посилання ОСОБА_1 та його представника на необґрунтованість вимоги банку в зв'язку з тим, що відповідач, який має статус учасника бойових дій, на підставі закону звільнений від сплати судового збору є безпідставним, оскільки п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав. В даному випадку справа не пов'язана із захистом прав ОСОБА_1, тому вищевказана норма закону не регулює спірного питання.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 листопада 2017 року в частині відмови у стягненні судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нову ухвалу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 1600 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Повна постанова складена 27.12.2017 року.

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Категорія ухвала