РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10133/17

пр. № 2/759/4465/17

30 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Макс» про стягнення безпідставно отриманих коштів, третя особа - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2,

встановив:

ОСОБА_1 в липні 2017 року заявила позов про стягнення ТОВ «Альфа-Макс» 60000 грн., як такі, що набуті без належної на те правової підстави.

Позов мотивований тим, що на час перерахування коштів між сторонами були відсутні договірні зобов'язання, будь-який товар (послуги) відповідачем позивачу не надавались.

Представник позивача Вдовиченко О.М. в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що зводяться до викладеного вище.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечив проти позову, і пояснив, що спірні кошти були сплачені позивачем на виконання ТОВ «Альфа-Макс» замовлення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розробки та виготовлення спеціалізованої установки від 08.08.2016 року.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за таких підстав.

Так представником позивача не заперечується, що ОСОБА_1 займається підприємництвом і зареєстрована як фізична особа-підприємець.

08.08.2016 року ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Альфа-Макс» погодили технічне завдання на розробку та виготовлення «Спеціалізованої установки для виробництва сидушок дитячих стільчиків для годування», що є додатком до Контракту №08/08-16 від 08.08.2016 року.

Цього ж дня ОСОБА_1 внесла готівкою в касу ТОВ «Альфа-Макс» 60000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2 від 08.08.2016 року. Підставою для прийняття коштів в квитанції зазначено «Основний договір».

З електронної переписки вбачається, що сторони обговорювали, узгоджували певні етапи розробки установки і в кінцевому відповідач повідомив позивача про виготовлення установки, необхідність її прийняття і остаточного розрахунку за договором.

Доводи представника позивача про неналежність вказаних доказів є надуманими.

Наведене дає суду підстави прийти до висновку, що між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Альфа-Макс» склались господарські відносини на основі договору.

Той факт, що вказані відносини не були оформлені письмовим договором, не свідчить про те, що відносини не виникли.

Доводи позивача, про те, що вона особисто зверталась до відповідача за інших підстав, а кошти внесла на забезпечення наміру укласти відповідний договір не знайшли свого підтвердження доказами.

Інших доводів та доказів в їх обґрунтування позивачем не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 08.08.2016 року сплатила 60000 грн. на забезпечення договору між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Альфа-Макс», тобто виступила за цим договором платником, а відтак вважати, що дані кошти набуті і утримуються ТОВ «Альфа-Макс» без відповідної на те правової підстави, в розумінні ст.1212 ЦК України, не можна.

Отже, достатніх підстав для застосування до спору ст. 1213 ЦК України, як на тому наполягає позивач, не вбачається, а тому в задоволенні позову слід відмовити, за необґрунтованістю.

За такого рішення, судовий збір сплачений позивачем на забезпечення розгляду справи, підлягає зарахуванню до відповідного бюджету держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Макс» про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий Сенько М.Ф.