Номер провадження: 22-ц/785/9116/17
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кравець Ю.І. розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06.11.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_5, П'ята Одеська державна нотаріальна контора про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності,

встановив:

18.09.2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - П'ята одеська державна нотаріальна контора, уточнивши який просив суд поновити йому пропущений строк звернення до суду, визнати об'єкти нерухомого майна спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6; визнати за ним право власності на 5/8 часток об'єктів нерухомого майна (1/2 частка - спільна сумісна власність та 1/4 частка - спадкове майно).

24.10.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 права власності на 3/8 частки спадкового майна кожному.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 06.11.2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Поновлено ОСОБА_4 пропущений строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Визнано житловий будинок з вбудованим об'єктом торгівлі; домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0278 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Визнано за ОСОБА_4 право власності на 5/8 частки (1/2 частка спільне сумісне майно та 1/8 частка в порядку спадкування за законом): житлового будинку з вбудованим об'єктом торгівлі, розташованому за адресою АДРЕСА_1 та на земельні ділянки площею 0,0321 га та 0,0047 га за адресою АДРЕСА_2; домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,0278 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, (кадастровий номер НОМЕР_1

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовлено в повному обсязі.

Вказане рішення оскаржують в апеляційному порядку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 В скарзі ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового, яким провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 закрити, у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 відмовити та задоволення заявлений ними зустрічний позов у повному обсязі.

Однак, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху у зв'язку з тим, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» апелянтом не сплачено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги у повному обсязі.

До апеляційної скарги додано квитанцію від 14.11.2017 року про сплату судового збору у розмірі 7579,00 грн.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI). У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Встановлено, що предметом первісного позову були вимоги немайнового характеру: про визнання об'єктів нерухомого майна спільною сумісною власністю.

Крім того, була предметом первісного позову були вимоги майнового характеру: про визнання права власності на 5/8 часток об'єктів нерухомого майна.

Предметом зустрічного позову була вимога майнового характеру: про визнання права власності на 3/8 частки спадкового майна кожному.

Відповідно п.3 ч.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Так як предметом позову була майнова вимога, а саме: про визнання права власності на нерухоме майно, ціна позову відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України визначається вартістю майна.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла на час подання первісної позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн.).

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла на час подання позовних заяв), за подання до суду позовної заяви заподання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (від 487,20 грн. до 6390,00 грн. за подання первісного позову та від 551,20 грн. до 6890,00 грн. за подання зустрічного позову)

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (тобто в даному випадку - 535,92 грн. за вимогу немайнового характеру).

Таким чином, апелянтам необхідно визначити вартість спірного майна, а саме: житлового будинку з вбудованим об'єктом торгівлі, розташованому за адресою АДРЕСА_1 земельних ділянок площею 0,0321 га та 0,0047 га за адресою АДРЕСА_2; домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_1, та земельних ділянок площею 0,0278 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, (кадастровий номер НОМЕР_2), та сплатити несплачену суму судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, яка повинна бути внесена за наступними реквізитами: Отримувач: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030001, Код , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, Призначення платежу: Судовий збір, пункт 6, КБК 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу апеляційного суду Одеської області (м. Одеса вул. Івана та Юрія Лип, 24-а).

Згідно з ст.ст.121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання апелянтом ухвали.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків. В разі невиконання у передбачений законом строк вимог закону, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06.11.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_5, П'ята Одеська державна нотаріальна контора про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності - залишити без руху.

Надати апелянту строк п'ять днів з дня отримання ним даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі у разі не усунення вказаних недоліків апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І. Кравець