Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/572/17
Провадження № 2/494/360/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Лебединський С.Й., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням»,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду 23 червня 2017 р. із даним позовом просив стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 300 000 гривень.

30 червня 2017 р. ухвалою суду позов був залишений без руху із зазначенням недоліків та наданням терміну на їх усунення, а саме судом була зазначена необхідність позивачу сплатити судовий збір у розмірі 3 000 гривень.

Крім цього, були зазначені наслідки невиконання ухвали суду.

Як свідчить зі зворотного поштового повідомлення ухвала суду отримана позивачем 05 липня 2017 р., але станом на 12 липня 2017 р. позивач недоліки вказані в ухвалі суду не виправив, судовий збір в сумі 3 000 гривень не сплатив.

Натомість 12 липня 2017 р. позивач подав до суду заяву, в якій просив розстрочити йому сплату судового збору посилаючись на ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд критично оцінює прохання позивача про розстрочку сплату судового збору, так як застосування ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є правом, а не обовязком суду.

На думку суду вимога про сплату судового збору повністю відповідає тенденціям європейської судової практики.

Так, у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 р.. ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути піддано обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Вимоги сплати зборів цивільними судами у звязку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин вважаю, що позивач вимоги визначені в ухвалі суду, протягом 5-ти

денного строку не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач у встановлений строк не виконав вимоги, визначені в ухвалі суду, то позов вважається неподаним і повертається позивачеві.

Також, суд вважає, що позивач зловживає своїми правами, оскільки 07 березня 2017 р. він вже звертався із аналогійним позовом до ОСОБА_2 «Про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням», в якому просив стягнути на свою користь 296 000 гривень.

Ухвалою суду від 09 березня 2017 р. поданий позов був залишений без руху із зазначенням

необхідності позивачу ОСОБА_3 оплатити судовий збір у розмірі 2 960 гривень. Але він вимоги суду не виконав, судовий збір не сплатив, тому його позов був визнаний неподаним та повернутий ухвалою суду від 27 березня 2017 р., яка набрала законної сили.

Керуючись ч.2 ст.121, ст.210 ЦПК України

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням» вважати неподаним, та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом 5-ти днів з дня її винесення а у разі відсутності осіб під час проголошення у той же час з дня отримання її копії.

Суддя: ________________________________________-