РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2871/17

провадження у справі №2/0285/1531/17

19 грудня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря Матвіюк Т.М.,

сторони по справі: позивач за первісним позовом ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2, відповідач за первісним позовом ОСОБА_3, його представник ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом вона є одноособовим власником будинку № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району. У квартирі залишається зареєстрованим, але не проживає понад півтора років її колишній чоловік ОСОБА_3 Вони з відповідачем офіційно розлучились у січні 2017 року, але фактично не проживають разом з січня 2016 року. Відповідач постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у своїх батьків. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні відповідача перешкоджає позивачу в розпорядженні житлом, позбавляє можливості оформити субсидію, чим порушуються її права як власника будинку.

Відповідач подав зустрічний позов та просив визнати будинок № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділити спільне з відповідачем майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у шлюбі з позивачем вони перебували з 1999 року по 2017 рік. Хоча спірний будинок дружина отримала у спадщину після смерті батька у 2007 році, однак за час шлюбу вартість будинку істотно збільшилася. В будинку проведений капітальний ремонт, проведений природний газ, замінені вікна на металопластикові, замінено вхідні двері, будинок обшальований пластиковою вагонкою. Також прибудували комору і льох. Ним куплені меблі, побутові прилади. Вважав всі ці речі обєктами спільної сумісної власності подружжя та просив їх поділити.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Пояснила, що ОСОБА_3 сам пішов з дому у жовтні 2016 року. Дверні замки на будинку та господарських будівлях змушена була змінити. Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки відповідач не заробляв гроші, ремонт будинку проводила за власні кошти. Хоча офіційно й не працювала, однак вела підсобне господарство, тримала вдома птицю, корову.

Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову позивача, оскільки не проживає у спірному будинку вимушено, так як ОСОБА_1 у жовтні 2016 року викинула мішок з його одягом на вулицю і не допускає його до будинку. На задоволенні зустрічного позову наполягає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, сусідка позивача, підтвердила той факт, що ремонтні роботи в будинку позивача робила вона разом з своїм чоловіком за кошти ОСОБА_1 ОСОБА_3 не хотів робити ремонту і не давав на нього кошти. Любив рибалити, ходити в ліс по гриби. Льох та комору побудував ОСОБА_3. Знає, що ОСОБА_3 не купував меблі та побутові прилади.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, односельці сторін, пояснили, що вони підписали акт опису майна, який надав їм ОСОБА_3, з його слів, на підтвердження факту, що він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2. Кожен з них не перевіряв, чи є зазначене майно у будинку, та не знають достовірно про його вартість і ким з подружжя вони були придбані. Знають, що сторони жили у шлюбі у вказаному будинку. Живучи, певне, робили ремонт та купували якісь речі, однак що саме та за чиї саме кошти уточнити не можуть.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1999 року, який розірваний за рішенням суду від 09.02.2017 року (а.с. 4, 11). Шлюбний договір не укладали.

Позивач ОСОБА_1 є одноособовим власником житлового будинку з усіма надвірними будівлями № 55 по вул. Радянська (тепер Соборності) в с. Чижівка Новоград-Волинського району згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_8 від 19.10.2007 року (а.с. 8-10).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 28, 53-54), однак з жовтня 2016 року за вказаною адресою не проживає.

Позивач, відповідно до положень ст.391 ЦК України, як власник майна, вимагала в порядку усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Оскільки позивач є власником житлового будинку, а відповідач був членом сімї власника житла, тому суд застосовує до спірних правовідносин положення ст. 405 ЦК України.

Стаття 405 ЦК України визначає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад рік, тобто з жовтня 2016 року по грудень 2017 року.

Однак позивачем не доведено факту, що відповідач ОСОБА_3 без поважних причин не проживає по місцю реєстрації.

В судовому засіданні відповідач стверджував, що між ними існують стійкі неприязні відносини і ОСОБА_1 не впускає його до помешкання. На підтвердження зазначених фактів надав відповіді Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 09.11.2016 року та 22.02.2017 року, в яких зафіксовано факти звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів та позивачу з приводу зазначених подій оголошено офіційне застереження про недопустимість антигромадської поведінки (а.с. 58, 59).

Також в судовому засіданні і позивач підтвердила наявність неприязних відносин між ними та той факт, що змушена була змінити замки в будинку.

Тобто, відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому у задоволенні первісного позову слід відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_3 просив визнати будинок № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стверджує, що сімя існувала на його доходи, оскільки він працював бригадиром на дільницях основного виробництва ТОВ «Церсаніт Інвест», на підтвердження своїх вимог надав довідки про доходи (а.с. 41-52)

Спірний будинок належав батьку позивача і був нею успадкований у 2007 році, тому згідно положень ст. 57 СК України вказане майно є особистою приватною власністю позивача.

Суд, згідно положень ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Підстави для збирання доказів судом у вказаній справі відсутні.

Позивач за зустрічним позовом не надав суду інформації про вартість будинку на момент успадкування його дружиною та його вартість на момент розірвання шлюбу.

Оскільки ОСОБА_3 не надано належних, допустимих та достовірних доказів, що вартість будинку істотно збільшилася внаслідок його трудових чи грошових затрат, тому у суду відсутні підстави для встановлення виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині (ст. 62 СК України).

Щодо вимоги у зустрічній позовній заяві про поділ спільного з ОСОБА_1 майна, то суд також позбавлений можливості вирішити вказане питання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Сторони не дійшли згоди про порядок поділу майна, не визначили обсяг спільно нажитого майна, не визначилися з його вартістю, а позивач за зустрічним позовом не надав на підтвердження зазначених обставин належних, допустимих та достовірних доказів.

Так, суду не надано доказів на підтверження обсягу спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясування джерела та часу його придбання, дійсну вартість речей на час розгляду справи.

Вимагаючи поділити спільне майно ОСОБА_3 не уточнює, про яке саме майно йдеться, не зазначає, яке конкрентно майно слід виділити йому, незрозуміло як просить поділити оплату праці людей на будівництві, вартість будівельних матеріалів на будівництво кладовки та погребу, вартість ремонту житлового будинку.

Долучений акт опису майна (а.с. 40), накладна на двері молоткові від 01.02.2012 року (а.с. 60) суд не може визнати допустимими, достовірними та достатніми доказами по справі, оскільки надані письмові документи не містять інформації про обставини, що підтверджують заявлені вимоги позивача за зустрічним позовом чи мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Також суд звертає увагу на той факт, що позивач за зустрічним позовом був обізнаним зі своїми правами та обов'язками та його інтереси в судовому засіданні представляв фаховий адвокат.

Відтак у задоволенні вимоги зустрічної позовної вимоги про поділ майна слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись статтями 13, 77-81, 258-259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, статтями 391, 405 ЦК України, статтями 69-72 СК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1, до ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання будинку № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району обєктом спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна відмовити.

Дата складення повного судового рішення 26.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуюча Т.Г. Заполовська