Справа № 401/1291/17
12 липня 2017 року м. Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Мельничика Ю.С.,
за участю секретаря - Пилипенко Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля, -
Представник позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому з підстав ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст.224 ЦПК України.
З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, з огляду на встановлені обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, як власник транспортного засобу марки Chevrolet Lachetti д.н.з. НОМЕР_1, у 2016 році надав у користування ОСОБА_2 вказаний автомобіль в справному стані, проте 22 серпня 2016 року відповідач повернув позивачу транспортний засіб в пошкодженому стані зі значними деформаціями, що підтверджуєтся висновком експерта.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №185093, власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_1.
Вирішуючи спір що виник суд виходив з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У пункті 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розяснено, що шкода заподіяна майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи. У пункті 9 вказаної постанови розяснено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди заподіяної майну, незалежно від форм власності , слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особу обовязок надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна , робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Як вбачається з правового висновку, що був зроблений Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.
П. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Пошкодження належного позивачеві автомобіля та заподіяння йому шкоди сталася з вини відповідача ОСОБА_2 як володільця джерела підвищеної небезпеки, який і має нести відповідальність.
Позивачем до складу судових витрат включено судовий збір, сплачений ним про зверненні до суду з позовом у сумі 551 грн. 20 коп., а також витрати на правову допомогу у сумі 8000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Згідно ч. 1 , ч. 2 ст. 28 Правил адвокатської етики, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги і її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат, якщо адвокат в судових засіданнях участі не брав.
Позивачем та представником позивача адвокатом ОСОБА_5 не надано до суду документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Враховуючи викладене, вимоги в частині стягнення у відшкодування витрат на правову допомогув розмірі 8000 гривень, та витрат на проведення оцінки щодо вартості матеріального збитку в сумі 1000 грн. задоволенню не підлягають.
З підстав ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 21 грн., та судовий збір у розмірі 88 грн. 79 коп. слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст..ст. 23, 979, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення витрат, понесених на оплату послуг автотоварознавця та відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 21 коп.
Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в сумі 88 (вісімдесят вісім) грн. 79 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання даної копії рішення.
Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_6