САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/4225/16-ц
Провадження № 2/206/85/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., Сєдовій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Громадської організації володарів маломірних суднів "Зозуля" про визнання незаконними рішень правління та загальних зборів про виключення з членів громадської організації, поновлення у членах організації, зобов'язання не чинити перешкоди у пересуванні та користуванні, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля», який обґрунтував тим, що йому на праві власності належить судно «Плавдача-Катамаран-1110». У 2012 році він набув членство в ГОВМС «Зозуля» та щомісяця сплачував членські внески та вартість спожитої електроенергії, належне йому майно зберігалося на межі з територією ГОВМС «Зозуля», розташованою по вул. М.Малиновського,93. З часу вступу до членів ГОВМС «Зозуля» між ним та головою правління організації ОСОБА_3, склалися неприязні стосунки. На початку 2015 року ОСОБА_3 віддав розпорядження охоронцям організації не допускати його на територію, тим самим позбавивши можливості в зимових умовах стежити за технічним станом плав дачі. Ці обставини змусили його, з метою зберігання технічного стану плавзасобу та запобігання його розкраданню, вын передав його в користування Автогосподарству ГУМВС України в Дніпропетровській області під міліцейський пост з охорони громадського порядку, тим самим з вини голови правління ГОВМС «Зозуля» ОСОБА_3 він та його члени сім'ї протиправно були позбавлені права відпочинку у весняно-літній період 2015 року на належному йому плавзасобі. 07.07.2015 року, голова правління ОСОБА_3 не приховуючись від свідків, умисно знищив належне йому майно, а саме: кабель електрообігріву фірми «Devi" моделі "Pipehoet' довжиною 20 п.м. вартістю 12460,00 грн. та шланг водопостачання моделі «Stabi glass PN 20d32" артикул 03910032 в ізоляції 10/ф35 «Armoflex HT» довжиною 20 п.м. вартістю 9900,00 грн., які забезпечували живлення плавзасобу електроенергією та водою від джерел постачання, спричинивши йому матеріальний збиток на суму 22360,00 грн. З приводу даного факту правоохоронними органами проводилось досудове розслідування, в ході якого вина ОСОБА_3 в знищенні належного йому майна була повністю підтверджена матеріалами кримінального провадження, встановлено спричинення йому збитків на суму 22360,00 грн., проте провадження 21.01.2016 року було закрито з підстав недосягнення встановленої суми збитків розмірам, з яких наступає кримінальна відповідальність винної особи за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.194 КК України. Також, як йому в подальшому стало відомо, 24.12.2014 року рішенням правління його було виключено із членів ГОВМС «Зозуля». Вважає, що його виключення з членів організації є незаконним, суперечить як Закону України «Про громадські об'єднання», так і стату організації, а саме він своїми діями не дискредитував організацію та питання про його виключення було прийнято меншою кількістю членів, ніж та кількість, що передбачена в статутом організації. Протиправними діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яку він виходячи із свого розрахунку оцінив в 59529,60 грн.

Виходячи з викладеного, позивач уточнивши та збільшивши позовні вимоги просив визнати незаконним рішення правління Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля», оформленого протоколом №8 від 24.12.2014 року, в частині виключення його з членів Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля», визнати незаконним рішення загальних зборів Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля», оформленого протоколом №10 від 21.06.2015 року, в частині затвердження рішення правління про виключення його з членів Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля», поновити його в членах Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» з правом зберігання належного йому на праві власності плавзасобу «Плавдача-Катамаран-1110», бортовий реєстраційний номер ДНІ 2626 на території Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» ( м. Дніпро, вул. М.Малиновського,93, район нафтобази), зобов'язати правління Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» не чинити йому перешкоди та його членам сім'ї у вільному пересуванні по території Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» та користуванні належним на праві власності плавзасобом «Плавдача-Катамаран-1110», бортовий реєстраційний номер ДНІ 2626, без обмеження у часі, стягнути з Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» на його користь на відшкодування заподіяною головою правління Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 22360,00 грн., стягнути з Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» на його користь 59529,60 грн. завданої моральної шкоди.

Представник позивача підтримав позов з викладених в позовній заяві обставин, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що позивач не був членом Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля», його плавзасіб розташований за межами території організації, тому перешкоди в його користуванні ніяк не могли чинитися. Також, позивачем не доведений розмір завданих йому збитків та взагалі відсутні будь-які підстави для відшкодування йому моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є членом Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля», вже більше п'ятнадцяти років. В члени організації приймають за заявою, яку розглядає правління та приймає рішення з приводу прийняття. Позивач не був членом організації, заяву про вступ не писав. Даний факт йому достовірно відомий, оскільки він є секретарем організації. Плавзасіб позивача на території товариства ніколи не знаходився, перешкод у користуванні ним йому ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з 2006 року він не член організації. Головою організації його ніколи не обирали. Позивача він не знає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання пояснив, що є членом Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля». З приводу того, чи обирався позивач в члени організації йому нічого не відомо. Плавзасіб позивача ніколи на території організації не знаходилась. Всі члени організації сплачують членські внески та мають перепуску для входу на територію організації.

Свідок ОСОБА_7 в судовому зсіданні пояснив, що позивач його товариш. Вони приїхали, щоб відпочити на його плавзасобі та побачили, що протягнутий до плавзасобу кабель і труба перебиті. Охоронці повідомили, кабель перебив голова організації ОСОБА_3 У зв'язку з чим, вони викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що працював охоронцем в Громадській організації володарів маломірних суднів «Зозуля», членом якої він і є. Позивача знав, як володільця будинку на воді, який знаходився за територією організації. Шланги, які простягались до плавзасобу позивача він бачив, вони лежали на дорозі. Чи пошкоджували ці шланги та чому приїздила поліція, він не знає.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що позивач незаконно розташував свій плавзасіб та незаконно підключився до мережі електропостачання.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він купив у позивача плавзасіб. Даний плавзасіб знаходився за територією організації «Зозуля». Штаб поліції на ньому був до 2015 року.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що бачив, як якісь чоловіки на території організації «Зозуля» копирсались у піску, а потім він дізнався, що був перебитий кабель.

Заслухав доводи сторін, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Громадська організація володарів маломірних суднів «Зозуля» діє на підставі Статуту (нова редакція), що затверджений загальними зборами членів громадської організації протоколом №15 від 14.11.2009р. (а.с.146-154 т.2).

Відповідно п.3.2 Статуту прийом до членів організації здійснюється правлінням організації на підставі письмової заяви.

Відповідно п.3.3 Статуту, члени організації зобов'язані: дотримуватись вимог статуту організації, виконувати рішення загальних зборів членів організації та керівних органів організації, сприяти заходам, що організовують органи управління для виконання рішень загальних зборів членів організації, брати участь у діяльності організації, передбачені цим статутом, брати участь в заходах, що проводяться організацією, своєчасно сплачувати внески, бережно відноситися до матеріально-технічної бази організації, сприяти підвищенню авторитету і престижу організації її діяльності.

Позивач звертаючись з дійсним позовом стверджував, що з 2012 року є членом Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля».

Протоколом засідання правління Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» від 24.12.2014 року , ОСОБА_2 виключено з членів організації за дискредитацію згідно «статуту» (а.с.89-91 т.1).

Протоколом загальних зборів Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» №10 від 21.06.2015 року підтверджено виключення ОСОБА_2 із членів організації (а.с.97,98 т.1).

Відповідно п.3.5 Статуту членство в організації припиняється внаслідок: виходу з організації на підставі особистої заяви, виключення за несплату членських внесків протягом півроку, виключення за порушення статуту або дії, що дискредитують організацію, виключення із складу організації у разі неявки на загальні збори членів організації без поважної причини більш ніж 3 місяці.

Відповідно п.3.6 Статуту рішення про виключення члена організації приймає правління організації. Члени організації мають прав оскаржити рішення правління на загальних зборах членів організації.

Проте, судом не були здобуті, а позивачем чи його представником не були надані в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України докази, які б підтверджували, той факт, що позивач був членом Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля».

Та відповідь голови правління Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» ОСОБА_3, що ОСОБА_2 є новим членом організації, не може бути розцінена судом як належний доказ підтвердження доводів позивача, оскільки статутом організації передбачена обов'язкова наявність рішення правління про прийом до членів організації, а голова правління одноособово приймати такі рішення не має повноважень. Також, представник відповідачів категорично заперечував, що позивач був членом організації та те, що правлінням колись приймалось рішення про його прийняття до неї.

До того ж, будучи членом організації, позивач відповідно до вимог статуту повинен був сплачувати членські внески, однак і таких відомостей на підтвердження своїх доводів про членство, надати суду не зміг.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про членство позивача в Громадській організації володарів маломірних суднів «Зозуля», то у суду не має підстав для визнання незаконними рішень правління організації та загальних зборів організації, в частині виключення позивача з членів організації та затвердження рішення правління про виключення позивача із організації, оскільки дані рішення для позивача, як не члена організації не створюють ніяких прав та обов'язків, а тому ніяк не можуть зачіпати його прав, зокрема і тих, які б підлягали захисту в судовому порядку.

У зв'язку із чим, не має підстав для поновлення позивача у членах Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» та зобов'язання не чинити йому та членам його сім'ї перешкоди у вільному пересуванні територією організації та користуванні належним йому плавзасобом.

До того ж, як було встановлено судом із показів свідків, плавзасіб позивача на території Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» ніколи не знаходився та у 2015 році він був проданий позивачем громадянину ОСОБА_10

Що стосується вимоги про стягнення з Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» шкоди заподіяної головою правління організації, то вона не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Виходячи з того, що сам позивач зазначає, що особою, яка винна в заподіянні йому шкоди є ОСОБА_3, то обов'язок по її відшкодуванню, ніяк не може бути покладений на іншу особу, зокрема на Громадську організацію володарів маломірних суднів «Зозуля».

Також, на думку суду не підлягає задоволенню позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної) прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що під час розгляду справи позивачем не доведено, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями Громадської організації володарів маломірних суднів «Зозуля» їй заподіяно моральну шкоду, наявності причинно-наслідкового зв'язку між поведінкою останнього та нанесеною шкодою.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивача, слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко