Справа № 226/439/17
Провадження № 2/226/244/2017
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2017 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі :

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 (відсутня),

відповідач ОСОБА_2 (відсутня),

третя особа ОСОБА_3 (відсутній),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності до відповідача ОСОБА_2, і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 03.10.2000 року, у період шлюбу з ОСОБА_4, позивач за власні кошти придбала за договором купівлі-продажу квартири у відповідача квартиру, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 53,60 квадратних метри, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка складає одну ідеальну частину багатоквартирного жилого будинку, яка належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло. Передання грошей та ключів від квартири була здійснена до підписання договору. Даний договір купівлі-продажу квартири було оформлено та зареєстровано у Регіональній товарній біржі «Юго-Восток» в м. Димитров (нині Мирноград). Але нещодавно позивач дізналася, що договори купівлі-продажу нерухомості, які були зареєстровані на біржах є не дійсними, що підтвердив приватний нотаріус на особистому прийомі. Тому, позивач просить суд, визнати договір купівлі-продажу квартири №58, за адресою: Донецька область, м. Мирноград, м-н «Молодіжний», буд.29, укладеного між позивачем та ОСОБА_2, зареєстрованого Регіональною товарною біржею „Юго-Восток в м. Димитров, Донецької області 03.10.2000 р., за реєстраційним номером 649 дійсним з 03 жовтня 2000 року. Визнати за позивачем ОСОБА_1, право приватної власності на квартиру, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 53,60 квадратних метри, в тому рахунку жилою 38,00 квадратних метри, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка складає одну ідеальну частину багатоквартирного жилого будинку.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позивач та третя особа наполягають на задоволенні позовних вимог, відповідач вимоги позову визнала, але зазначила, що повторно укладати договір купівлі-продажу квартири і нести додаткові матеріальні витрати не бажає, передання грошей і ключів від квартири було здійснене до підписання договору.

Суд вважає, що в справі є дані про всі права і взаємовідносини сторін, тому немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявились до суду і розглянути справу за відсутності сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (до шлюбу Ткачьова) 11.06.1988 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, їх шлюб зареєстровано Димитровським міськвиконкомом Донецької області (а.с. 10).

03 жовтня 2000 року на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток» укладений договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру, розташованої за адресою: Донецька область, м. Димитров (нині Мирноград), АДРЕСА_2, загальною площею 53,60 квадратних метри, в тому числі жилою 38,00 квадратних метри (а.с. 11).

21 червня 2000 року Бюро технічної інвентаризації міста Димитров Донецької області за позивачем ОСОБА_1 зареєстроване право власності за договором купівлі-продажу, посвідченого Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» від 3 жовтня 2000 року на вищезазначену квартиру за реєстровим номером 29 (а.с. 12).

За реєстраційними даними Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради станом на 15 березня 2017 року, квартира №58, що розташована за адресою: м-н «Молодіжний», в місті Димитрові (нині Мирноград), Донецької області, будинок №29 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, виданого Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» 03 жовтня 2000 року, реєстровий № 649 (а.с. 16).

Оскільки спiрнi правовідносини мiж сторонами виникли до 1 січня 2004 року, то суд вважає, що при вирішенні спору між сторонами у справі відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року необхідно керуватися нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли мiж сторонами в потрiбнiй в належному випадку формi досягнута угода з усіх істотних умов.

За змістом статті 224 ЦК УРСР iстотними умовами для укладення договору купівлi-продажу є передача продавцем майна у власнiсть покупця i обов'язок покупця прийняти майно i сплатити за нього певну грошову суму.

Суд вважає, що сторони, уклавши договiр купівлi - продажу будинку, досягли згоди з усіх істотних умов договору, оскільки договiр мiж ними був пiдписаний добровiльно, без примусу, вимоги про визнання його у майбутньому недiйсним вiд сторiн не заявлялись.

Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР якщо одна iз сторiн повнiстю або частково виконала угоду, яка потребує нотарiального оформлення, а друга сторона ухиляється вiд нотарiального оформлення угоди, то суд вправi за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати цю угоду дiйсною.

Вирішуючи питання, чи ухилялась відповідач ОСОБА_2 від нотаріального посвідчення укладеного між нею та позивачем ОСОБА_1 договору купівлі-продажу спірної квартири, суд виходить з того, що ухилення може виражатися як у бездіяльності, так і в активній протидії посвідченню договору. Таке ухилення має бути безповоротним, тобто таким, унаслідок якого добросовісна сторона повністю втрачає можливість нотаріально посвідчити правочин.

Враховуючи наведені обставини, позицію відповідача, викладену суду у письмовій формі, суд вважає, що договiр купівлi-продажу квартири №58, будинку № 29 на м-н «Молоджіний», в місті Димитров (нині Мирноград), Донецької області, загальною площею 53,60 квадратних метри, в тому рахунку жилою 38,00 квадратних метри, зареєстрований 03 жовтня 2000 року Регiональною товарною бiржею "Юго-Восток" міста Димитров мiж позивачем i вiдповiдачем ОСОБА_2 можливо визнати дiйсним, оскільки сторони виконали всi умови договору, на даний час втрачена будь-яка можливість іншим, ніж у судовому порядку чином вирішити питання про належність спірної квартири позивачеві та визнати за позивачем право власностi на вказану квартиру.

На пiдставi ст.ст. 47 ч.2, 224, 227 ЦК УРСР 1963 р., керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати дійсним договiр купівлi-продажу квартири № 58 в будинку № 29 на м-ні «Молоджіний» в місті Димитров (нині Мирноград) Донецької області, укладений між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» міста Димитров Донецької області 03 жовтня 2000 року, реєстраційний номер 649.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 58 в будинку № 29 на м-ні «Молоджіний» в місті Димитров (нині Мирноград) Донецької області, загальною площею 53,60 квадратних метри, в тому рахунку жилою 38,00 квадратних метри,.

Сторони мають право оскаржити рішення в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Коваленко