Справа № 209/756/17
Провадження № 2-з/209/9/17
У Х В А Л А

13 квітня 2017 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

при секретарі - Шепель О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вищевказана цивільна справа, розгляд якої призначений на 18 травня 2017 року на 12.45 год.

Позивачем одночасно з позовом була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить передати житловий будинок за адресою: м. Дніпродзержинськ пров. 1-й Романківський, 4, на зберігання ТОВ "ДЕБТ СЕК'ЮРІТІ" шляхом надання безперешкодного доступу до квартири ТОВ "ДЕБТ СЕК'ЮРІТІ" і встановлення охоронної сигналізації.

Вивчивши вказану заяву вбачається, що представником позивача не надано та не зазначено у заяві належних та достатніх доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а також доказів необхідності обрання ним саме такого способу забезпечення позову. Крім цього, посилання позивача на наявність сумнівів і припущень, на думку суду не є підставою для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Разом з тим, зі змісту заяви такої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у зв'язку з її необгрунтованістю та не доведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголощення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. .

Суддя: Я.В. Замкова