Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Гулька Б.І., Журавель В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»), у якому зазначала, що 25 червня 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 602995/2013 на суму 30 343 доларів США строком до 25 липня 2014 року зі сплатою 10 % річних, а 27 жовтня 2014 року - договір строкового банківського вкладу (депозиту) на суму 26 858 грн строком до 25 грудня 2013 року зі сплатою 23 % річних.

Посилаючись на те, що після закінчення строку дії договорів банк відмовив у видачі коштів, просила суд стягнути з відповідача на свою користь за договором банківського вкладу № 602995/2013 - 30 343 долари США вкладу, 6 367 доларів 75 центів США - проценти, 925 доларів 5 центів США - 3 % річних, 337 717 доларів 59 центів США - пеню та 6 367 доларів 75 центів США - упущену вигоду; за договором банківського вкладу № 602970/2013 - 26 858 грн вкладу, 12 963 грн процентів за вкладом, 1 287 грн - 3 % річних, 469 746 грн 42 коп. пені та 12 963 грн упущеної вигоди, а також 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Справа розглядалася судами неодноразово.

РішеннямШевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 20 листопада 2014 № 733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Таким чином, якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-1123цс16 від 13 червня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відмовляючи у позові до банку, суди дійшли обґрунтованих висновків про те, що обставини запровадження з 21 листопада 2014 рокутимчасової адміністрації та початку процедури виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку унеможливлюють стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» судами застосовано правильно, судові рішення у справі, які переглядаються, є законними, а тому касаційна скарга відхиляється.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

Б.І. Гулько

В.І. Журавель