Справа № 683/2426/17
17 листопада 2017 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Цішковського В.А.
з участю секретаря Крупської В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,
21 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебувала у шлюбі із відповідачем та рішенням Старокостянтинівського районного суду від 14 травня 2013 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у сторін двоє дітей: повнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 01 вересня 2015 року син ОСОБА_5 є студентом Фінансово-економічного коледжу при Хмельницькому економічному університеті. Син навчається на денній формі навчання, за рік навчання позивачка сплачує 7800 грн. та 3600 грн. за гуртожиток, а також витрати на харчування, одяг, проїзд сина позивачка сплачує у розмірі 1900 грн. Крім того, син не працює та не отримує стипендії, позивачці самій важко утримувати дітей, натомість відповідач участі в утримані повнолітнього сина не приймає, хоч зобовязаний матеріального допомагати.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 12 жовтня 2017 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3.
Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Судом встановлено, що згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2014 року на користь позивачки стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і до досягнення ними повноліття.
Згідно довідки Хмельницького економічного університету від 27 вересня 2017 року № 58, ОСОБА_3 з 01 вересня 2015 року є студентом Фінансово-економічного коледжу (IV курсу денної форми навчання), термін навчання згідно договору складає 2,5 роки з 01.09.2015 року по 31.01.2018 року. Оплата за навчальний рік складає 7860 грн.
Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4; копією рішення Старокостянтинівського районного суду від 13.02.2014 року; довідкою Хмельницького економічного університету від 27 вересня 2017 року № 58 та довідкою Фінансово-економічного коледжу від 05 вересня 2017 року № 337.
Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями ст. 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У відповідності до розяснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Згідно із ст. 3 ЦПК України, ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивачка мала право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього сина, а з огляду на те, що останій є дієздатним, аліменти мали бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, і тоді, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в їх інтересах. Право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що повнолітній син сторін ОСОБА_3, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги на період навчання, а відповідач є працездатним та може надавати таку допомогу, тому позов слід задовольнити та стягнути аліменти з відповідача на утримання сина на період навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 21 вересня 2017 року по 31 січня 2018 року включно.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.
Керуючись ст.ст. 130, 169, 212-215, 224, 367 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-184,191,199-201 СК України, суд
Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно на період його навчання, починаючи з 21 вересня 2017 року по 31 січня 2018 року включно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя /