Провадження № 2/521/5226/17
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
27 листопада 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в одеській області, про звільнення майна з-під арешту, а саме: зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 та з автомобіля «Hyundai Elantra», 2014 року випуску, легковий седан-В, сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Койчевою О.Ф. від 25 квітня 2005 року, ВП №41108358.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що заочним рішенням Нахімовського районного суду м. Севастополя від 19 липня 2013 року у справі №765/1464/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання з 06 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. 03 жовтня 2013 року було видано виконавчий лист №765/1464/13-ц, який ОСОБА_2 04 грудня 2013 року із відповідною заявою було подано до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції для виконання. На підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та на виконання поданого ОСОБА_2 виконавчого документа постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Рудик Т.С. від 05 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження №41108358. Крім того, постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Койчевою О.Ф. від 25 червня 2015 року, в межах суми боргу, було накладено арешт на все майно, що належить - ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить на праві власності, а саме: 1) квартира АДРЕСА_1 ; 2) автомобіль «Hyundai Elantra», 2014 року випуску, легковий седан-В, сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бодряговою Л.В. від 12 листопада 2015 року ВП №41108358 було прийнято на виконання до новоутвореного Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, де і перебуває по теперішній час.

Заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_1 відсутня, він вчасно і в повному обсязі сплачує визначені платежі. З серпня 2015 року (першого платежу позивача) по теперішній час, тобто більше одного року, стягувач за перерахованими коштами не зверталась, відповідні реквізити для їх отримання виконавчій службі до цього часу не надала.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 добросовісно та вчасно виконує рішення суду, колишня дружина не вживає жодних дій для отримання перерахованих грошей. При цьому, на все майно ОСОБА_1 досі накладений арешт та продовжує діяти заборона здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить. Наявність накладених арештів не надає ОСОБА_1 право розпоряджатися власним майном на власний розсуд. ОСОБА_1 створив нову сім`ю, в якій народилась ще одна дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зміна особистого життя позивача потребує по-іншому влаштовувати побут, через що є необхідність розпорядитись майном, що йому належить. Однак зробити це ОСОБА_1 не може через арешт, що досі накладений виконавчою службою. Крім того, арешт автомобілю, у будь-який момент може призвести до потрапляння його на штраф-майданчик.

ОСОБА_1 намагався у позасудовому порядку зняти арешт з майна, звертаючись до виконавчої служби із різними заявами. ОСОБА_1 письмово (заява від 11 липня 2017 року) просив виконавчу службу закінчити виконавче провадження, та, відповідно, зняти арешт. Листом №29551 від 10 вересня 2017 року Малиновський відділ ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області було роз`яснено, що рішення суду чинне та не скасоване, від стягувача не надходила заява про повернення виконавчого листа без подальшого примусового виконання, а виконавче провадження буде завершене як фактичне виконане після досягнення дитиною повноліття за умови відсутності заборгованості по сплаті аліментів, через що підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні. Також ОСОБА_1 звертався до виконавчої служби (заява від 02 серпня 2017 року) із проханням скласти акт про те, що стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій у виконавчому провадженні, виходячи з наступного. З серпня 2015 року (першого платежу позивача) по серпень 2017 року (два роки), стягувач за перерахованими коштами не зверталась, відповідні реквізити для їх отримання виконавчій службі не надала. Такі дії стягувана свідчать про те, що вона перешкоджає проведенню виконавчих дій. Листом №31806 від 08 серпня 2017 року Малиновський відділ ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповів, що ненадання реквізитів стягувачем не є перешкодою для проведення виконавчих дій, а застосування ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIIIне можливим. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, зняти арешт з майна, виконавча служба не може, оскільки жодної для цього підстави не має, через що, позивач змушений звертатись до суду.

На сьогодні, постанова про накладення арешту виконана частково: на квартиру арешт накладений, а на автомобіль ні, що вбачається з: - інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №97617475 від 18 вересня 2017 року, з якої видна наявність обтяження в вигляді арешту квартири; - відповіді Територіального сервісного центру №5142 регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України №5142-693 від 23 вересня 2017 року, де зазначено, що будь-які арешти автомобіля відсутні. Однак, постанова про накладення арешту в частині обтяження щодо автомобілю може бути виконана у будь-який час, у зв`язку з чим прохальна частина позову містить вимоги про зняття арешту з автомобілю також. Тому, позивач, вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та позивача, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила.

Третя особа: Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Нахімовського районного суду м. Севастополя від 19 липня 2013 року у справі №765/1464/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання з 06 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

03 жовтня 2013 року на підставі рішення Нахімовським районним судом м. Севастополя від 19 липня 2013 року було видано виконавчий лист №765/1464/13-ц, який ОСОБА_2 04 грудня 2013 року із відповідною заявою було подано до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції для виконання.

Стягувач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та на виконання поданого ОСОБА_2 виконавчого документа постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Рудик Т.С. від 05 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження №41108358.

Крім того, постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Койчевою О.Ф. від 25 червня 2015 року, в межах суми боргу, було накладено арешт на все майно, що належить - ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить на праві власності, а саме: 1) квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, посвідченого 14 березня 2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліш Н.Г., реєстровий №970; 2) автомобіль «Hyundai Elantra», 2014 року випуску, легковий седан-В, сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого 13 листопада 2014 року Центром ДАІ 5102.
Постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бодряговою Л.В. від 12 листопада 2015 року ВП №41108358 було прийнято на виконання до новоутвореного Малиновського відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, де і перебуває по теперішній час.

Заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_1 відсутня, він вчасно і в повному обсязі сплачує визначені платежі.
З серпня 2015 року (першого платежу позивача) по теперішній час, тобто більше одного року, стягувач за перерахованими коштами не зверталась, відповідні реквізити для їх отримання виконавчій службі до цього часу не надала.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 добросовісно та вчасно виконує рішення суду, колишня дружина не вживає жодних дій для отримання перерахованих грошей.

На все майно ОСОБА_1 накладений арешт та продовжує діяти заборона здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить.

Наявність накладених арештів не надає ОСОБА_1 право розпоряджатися власним майном на власний розсуд.

ОСОБА_1 створив нову сім`ю, в якій народилась ще одна дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 01 жовтня 2015 року, запис №9892.

Зміна особистого життя позивача потребує по-іншому влаштовувати побут, через що є необхідність розпорядитись майном, що йому належить. Однак зробити це ОСОБА_1 не може через арешт, що накладений виконавчою службою.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_1 намагався у позасудовому порядку зняти арешт з майна, звертаючись до виконавчої служби із відповідними заявами.

Згідно п. 14, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається.
Керуючись зазначеним, ОСОБА_1 письмово (заява від 11 липня 2017 року) просив виконавчу службу закінчити виконавче провадження, та, відповідно, зняти арешт.

Листом №29551 від 10 вересня 2017 року Малиновський відділ ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області було роз`яснено, що рішення суду чинне та не скасоване, від стягувача не надходила заява про повернення виконавчого листа без подальшого примусового виконання, а виконавче провадження буде завершення як фактичне виконане після досягнення дитиною повноліття за умови відсутності заборгованості по сплаті аліментів, через що підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.

ОСОБА_1 звертався до виконавчої служби (заява від 02 серпня 2017 року) із проханням скласти акт про те, що стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій у виконавчому провадженні, виходячи з того, що з серпня 2015 року (першого платежу позивача) по серпень 2017 року (два роки), стягувач за перерахованими коштами не зверталась, відповідні реквізити для їх отримання виконавчій службі не надала. Такі дії стягувана свідчать про те, що вона перешкоджає проведенню виконавчих дій. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, - виконавчий документ повертається стягувачу. Частиною 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIIIпро наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт. Серед наслідків повернення виконавчого документу стягувану, у відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII,є зняття арешту з майна боржника.

Листом №31806 від 08 серпня 2017 року Малиновський відділ ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповів, що ненадання реквізитів стягувачем не є перешкодою для проведення виконавчих дій, а застосування ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIIIне можливим.

На сьогодні зняття арешту з майна в рамках виконавчого провадження врегульовано ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, у відповідності до ч. ч. 4 та 5 якої підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається зі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, зняти арешт з майна, виконавча служба не може, оскільки жодної для цього підстави не має.

У відповідності до п. 2 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Пунктом 6 Постанови №5 визначено, що відповідно до частини другої статті 114 ЦПК позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).Квартира, на яку накладений арешт, знаходиться у Малиновському районі м. Одеси, у зв`язку із чим, згідно п. 6 Постанови №5 та у відповідності до ст. 114 ЦПК України, позов подається за місцезнаходженням Квартири - у Малиновський районний суд м. Одеси.

На теперішній ча, постанова про накладення арешту виконана частково: на квартиру арешт накладений, а на автомобіль ні, що вбачається з: - інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №97617475 від 18 вересня 2017 року, з якої видна наявність обтяження в вигляді арешту квартири; - відповіді Територіального сервісного центру №5142 регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України №5142-693 від 23 вересня 2017 року, де зазначено, що будь-які арешти автомобіля відсутні.

Однак, постанова про накладення арешту в частині обтяження щодо автомобілю може бути виконана у будь-який час, у зв`язку з чим прохальна частина позову містить вимоги про зняття арешту з автомобілю також.

Частиною 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частиною 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок зняття арешту за постановою відповідного відділу ДВС. Разом з тим, за змістом ч. 5 даної статті у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий лише за рішенням суду.

Судом встановлено, що заборона та накладений арешт, порушують права позивача, як власника майна, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити з-під арешту, зняти заборону на відчуження майна в повному обсязі заявлених вимог.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 328, 347 Цивільного кодексу України, ст. ст. 25, 37, 39, 40, 47, 48, 49, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 217 Цивільного процесуального кодексу України, Суд -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, зняти заборону, з квартири АДРЕСА_1 та з автомобілю «Hyundai Elantra», 2014 року випуску, легковий седан-В, сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Койчевою О.Ф. від 25 квітня 2005 року, ВП №41108358.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.