Справа № 415/3208/17
Провадження № 2/415/1301/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

10.07.17 р. Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Територіальної громади смт Чорнухине в особі Чорнухинської селищної ради Перевальського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 42 від 05.02.1997р. власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 в рівних частках, тобто кожному власнику належить по 1/5 частині даної квартири.

14 листопада 1999 року померла її бабуся ОСОБА_5, якій належить 1/5 частина спірної квартири. Заповіту на випадок своєї смерті вона не складала. Єдиним спадкоємцем за законом після її смерті був її син ОСОБА_6, який 17 грудня 2016 року помер. ОСОБА_6 не прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 та не отримав свідоцтва про право на спадщину. Після смерті ОСОБА_6, який є її батьком, вона зверталася з заявою до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори про отримання спадщини, але їй було відмовлено у звязку з ненаданням доказів про прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 На даний час належну ОСОБА_5 1/5 частину квартири ніхто не успадкував. На даний час вона, її чоловік ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 зареєстровані у спірній квартирі, але у звязку з бойовими діями на території Луганської області вони з чоловіком були вимушені переміститися на тимчасове місце проживання до м.Чернігова, а її дочка до м.Харкова. Отже, в період з 14 листопада 1999 р. по 06 квітня 2015 р. вона відкрито, безперервно володіла 1/5 часткою спірної квартири, яка належить її бабусі ОСОБА_5, тому має право на визнання права власності на дану частину квартири за набувальною давністю.

Інші співвласники даної квартири не оспорюють факт користування нею даною частиною квартири та не заперечують проти передачі їй цієї частини квартири у власність за набувальною давністю.

Просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: Луганська область Перевальський район, смт Чорнухине, вул. Піонерська, 10/2, яка належала на праві власності ОСОБА_5, яка померла 14.11.1999 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, уточнені позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі, про що надала відповідну заяву.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, уточнені позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, про що надав відповідну заяву.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, до суду надали заяви, відповідно до яких, позовні вимоги позивачки підтримують, не заперечують проти їх задоволення, просять розгляд справи проводити без їх участі.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В ході судового розгляду справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 42 від 05.02.1997р. власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 в рівних частках кожному (а.с.6).

14 листопада 1999 року у смт Чорнухине Перевальського району Луганської області померла ОСОБА_5 (а.с.19).

Згідно свідоцтва про народження серії ЯЯ №515461 виданого 21.02.1950 р. Первомайським селищним РАЦС, 01 січня 1931 року народився ОСОБА_6, про що зроблено актовий запис № 2 (а.с.16).

Позивач ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КМ № 062058, виданого 23.01.1967 р. (а.с.17).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №291043, 17 грудня 2016 року помер ОСОБА_6, про що зроблено актовий запис № 3430 (а.с.20).

ОСОБА_6 не прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 та не отримав свідоцтва про право на спадщину. Після смерті ОСОБА_6, який є батьком позивачки, остання зверталася з заявою до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори про отримання спадщини, але їй було відмовлено у звязку з ненаданням доказів про прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 з третіми особами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані у кв.№2 в буд. 10 по вул. Піонерська смт.Чорнухине Перевальського району Луганської області, що підтверджується копією домової книги (а.с.7-11).

З копії довідки №3/98 від 18.03.2014р. вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно була зареєстрована та мешкала у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 14.11.1988 р. по день своєї смерті 14.11.1999 р. (а.с.21).

Відповідно до копій довідок про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 2015р. та 2017р., ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.23-25).

З часу смерті ОСОБА_5 і по даний час ніхто із спадкоємців, щодо оформлення цієї частини квартири не звертався, з дня смерті ОСОБА_5 пройшло вже понад 17 років, тому позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 17 років продовжує відкрито, безперервно володіти 1/5 частини квартири за адресою: Луганська область Перевальський район, смт Чорнухине, вул.Піонерська, 10/2, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Територіальної громади смт Чорнухине в особі Чорнухинської селищної ради Перевальського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності за набувальною давністю на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: Луганська область Перевальський район, смт Чорнухине, вул. Піонерська, 10/2, яка належала на праві власності ОСОБА_5, яка померла 14.11.1999 року.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко