Справа № 136/910/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" липня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Вахнівська сільська рада Липовецького району Вінницької області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із вищевказаною заявою обґрунтовуючи вимоги таким

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем 13.10.2011 року, відповідно до якого остання розпорядилась належним їй майном та заповіла його їй, ОСОБА_1 Спадщину в межах шестимісячного строку заявник нотаріусу не подала. Втім в період з 1995 року по день смерті матері заявник проживала постійно із спадкодавцем, що свідчить про те, що вона спадщину прийняла, в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства. Проте при зверненні до нотаріуса, останній вказав на відсутність документального підтвердження факту проживання із спадкодавцем. Ураховуючи те, що від встановлення даного факту залежать її майнові права, а іншого порядку встановлення даного факту чинним законодавством не передбачено, тому заявник просить суд встановити юридичний факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявниця та її представник в судове засідання не з'явились, проте надали суду заяву, в якій просили суд розгляд справи провести без їх участі. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи сільський голова Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, будучи оповіщеним належним чином про день та час розгляду справи.

Зважаючи на те, що заявник і представник скористались наданим їй ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а неявку представника заінтересованої особи суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, при цьому не здійснюючи фіксуваня судового процесу технічними засобами.

Дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Як убачається із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Липовець померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим ОСОБА_2 13.10.2011 року відповідно до якого спадкодавець розпорядилась належним їй майном на користь заявника, ОСОБА_1.

Згідно інформації, яка була витребувана судом із державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заведена.

Наведене свідчить про відсутність спадкоємців як за законом так і за заповітом, або таких, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, які б прийняли спадщину.

За правилами ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується довідками виданими виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради Липовецького району за №783 від 01.06.2017 року та за №735 від 18.05.2017 року, відповідно до яких констатовано, що ОСОБА_1 постійно проживала без реєстрації разом з матір'ю ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1, та протягом шести місяців вступила в управління та володіння майном.

Згідно приписів п.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Під поняттям «постійне проживання» усталена судова практика трактує як проживання особи на території адміністративно територіальної одиниці строком понад шість місяців на рік.

Наведений строк визначений у ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що наведені заявником у заяві обставини знайшли своє підтвердження перевіреними у справі доказами, отож доводять факт постійного проживання заявника із спадкодавцем, тобто більш як шість місяців, що дає право заявникові реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки у визначеному законодавцем порядку остання не відмовилась від спадщини.

Від встановлення цього факту залежать майнові права заявника, як спадкоємця за заповітом, в даному випадку відсутній спір про право, а іншого порядку встановлення вказаного факту чинним законодавством не передбачено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, оскільки в даному випадку юридичне значення згідно ч.3 ст.1268 ЦК України має факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не як просить заявник з 1995 року і на час відкриття спадщини.

На підставі ст.ст.1223, 1233, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 158, 169, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 (час смерті спадкодавця).

В решті заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. КривенкКривенко