Справа № 751/90/17 Провадження № 22-ц/795/1454/2017 Головуючий у I інстанції -Косач І. А. Доповідач - Висоцька Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

при секретарі - Зіньковець О.О.

за участю: ОСОБА_1, її представника - адвоката Чепурної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 червня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.06.2017, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

За доводами скарги, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення прийнято всупереч вимогам чинного законодавства, є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, неправильно та неповно встановлені обставини у справі.

В обґрунтування наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції заявник посилається, що позивач пропустив строк для звернення до суду з позовом, оскільки останній платіж на погашення заборгованості здійснено 19.06.2013 в розмірі 600,00 грн, проте судом першої інстанції зазначено 08.09.2014.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, до початку розгляду справи надіслав заперечення на апеляційну скаргу.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника позивача такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 26.10.2012 між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_3, прізвище було змінено на ОСОБА_1 (а.с. 40), було укладено кредитний договір №104/6827LER1I, згідно п. 1.2 якого банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 12574,89 грн, строк кредитування - 24 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001 % річних, дата повернення кредиту - 03.11.2014 (а.с. 5-6).

Пунктом 2.8 вказаного Договору передбачено погашення позичальником заборгованості шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами у розмірі 694,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по спірному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», який 17.06.2015 уклав договір факторингу з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.19-21).

В порушення зобов'язань за вказаним кредитним договором у відповідача перед банком станом на 14.06.2015 утворилась заборгованість в розмірі 23371,77 грн, з яких 9000,89 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 508,57 грн - проценти та комісія; 13862,31 грн -пеня.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та відсотків, яка утворилась внаслідок не належного виконання умов кредитного договору та про відмову в задоволенні позову про стягнення пені за порушення графіку погашення заборгованості, оскільки позивачем пропущений спеціальний строк позовної давності щодо стягнення пені терміном в один рік.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, разом з тим доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ч. 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 14, 15), зобов»язання відповідач належним чином не виконувала, заборгованість в належний спосіб не спростована, посилання відповідач на погашення заборгованості за кредитним договором №104/6827LER1I від 26.10.2012 в період з 14.12.2012 по 19.06.2013 на загальну суму 4548 грн, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності заборгованості, як по основному боргу, так і за відсотками.

Судом апеляційної інстанції враховано, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач зазначала, що припинила сплату кредитних коштів внаслідок фінансових труднощів, здійснивши останній платіж 19.06.2013, проте неодноразово зверталась до банку з пропозицією про реструктуризацію боргу, але банком їй було відмовлено.

Не спростовано в належний спосіб і встановлені обставини щодо здійснення платежу по даному кредиту 08.08.2014(а.с. 13, 14), крім того, згідно умов договору п. ж) п. 1.2 Кредитного договору передбачено строк повернення кредиту 03.11.2014 (а.с. 5), до суду було пред»явлено позов 26.12.2016, враховуючи викладене, посилання в апеляційній скарзі на пропуск строку звернення до суду є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду І інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування правильного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: