АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2286/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

позивача ОСОБА_6

представника позивача ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_9 на заочне рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 серпня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Рішенням Соснівського районного суду від 15.02.2016 року шлюб було розірвано. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_10 ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

ОСОБА_6 стверджує, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків.

У звязку з цим, просила суд стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_11 в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Заочним рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_11 в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу та просить скасувати заочне рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 28 серпня 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_10 ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Соснівського районного суду від 15.02.2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу.

Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Так як між батьками малолітньої ОСОБА_10 не досягнуто домовленості про утримання дитини, то той з батьків, з ким проживає дитини вправі звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Суд врахував зазначені обставини справи та вимоги закону і прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_9 на користь позивача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку. Даний розмір аліментів буде розумним і справедливим, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, стягувача аліментів та потреби на розвиток та утримання малолітньої дитини.

Посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що саме він безпосередньо бере участь у житті дитини, є безпідставним та не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не ґрунтуються на законі. В матеріалах справи міститься довідка з дошкільного закладу про те, що саме відповідач здійснював всі розрахунки на утримання дитини, але інших доказів які б підтверджували той факт, що відповідач надає матеріальну допомогу дитині поза оплати дошкільного виховного закладу відсутні. Тому оплата дошкільного закладу не дає підстав вважати, що в іншому матеріальному забезпеченню дитина не потребує.

Тому вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, постановивши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 на заочне рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року відхилити, а заочне рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :