АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5640/17 Справа № 203/3099/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Колесніченко О. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізінг Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртек», треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим

за апеляційною скаргою ОСОБА_8 представника ОСОБА_2

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2016 року ОСОБА_2 пред'явила зазначений позов до ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль», ТОВ «Укртек», посилаючись на те, що 27 червня 2007 року між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» та ТОВ «Укртек» укладені договори лізингу № L846-06/07, L 847-06/07, та 28 вересня 2009 року - договори лізингу за №№ L 1095-09/07, L 1096-09/07, зобов'язання за якими забезпечені порукою ОСОБА_2 за договором від 28 лютого 2009 року, який позивач вважає припиненим в силу ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки відповідач ТОВ «Раййфайзен Лізинг Аваль» пред'явив в судовому порядку (до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська) вимогу про сплату заборгованості до позивача, як поручителя, лише у жовтні 2010 року, тобто через 8 місяців з дня пред'явлення відповідної письмової вимоги 15 лютого 2010 року та 11 березня 2010 року, тому позивач, згідно уточнених позовних вимог, просила суд визнати припиненим договір поруки від 28 лютого 2009 року, укладений між ТОВ «Раййфайзен Лізинг Аваль» та ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7.(а.с.1-3)

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізінг Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртек», треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим - відмовлено (а.с.119-121).

В апеляційній скарзі представник апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог (а.с. 126-130).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з його безпідставності та недоведеності.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції встановлено, що 27 червня 2007 року між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» та ТОВ «Укртек» укладені договори фінансового лізингу № L846_06/07 та № L847_06/07, а 11вересня 2007 року між тими ж сторонами укладені договори фінансового лізингу № L1095_09-07 та № L1096_09-07.

За умовами зазначених договорів, які є обов'язковими для сторін, згідно ст. 629 ЦК України, ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» зобов'язалося придбати у власність та передати ТОВ «Укртек» в оплатне володіння та користування майно, визначене для кожного договору окремо у відповідному додатку, а ТОВ «Укртек» зобов'язалося прийняти це майно та сплачувати за користування ним лізингові платежі відповідно до графіків, визначених кожним договором окремо. Зобов'язання ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» за цими договорами були фактично виконані шляхом передачі обумовленого майна ТОВ «Укртек».

Разом з тим, зобов'язання лізингоодержувача ТОВ «Укртек» перед ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» за вищезазначеними договорами лізингу виконувалися неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, що була реструктуризована шляхом укладання 28 лютого 2009 року додаткових угод до цих договорів, якими договори були викладені у новій редакції зі зміною загальних умов лізингу та графіків платежів.

В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Укртек» за цими договорами 28 лютого 2009 року між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» та ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, згідно зі ст. 553 ЦК України укладений договір поруки, за умовами якого останні зобов'язалися відповідати як солідарні боржники за зобов'язаннями лізингоодержувача ТОВ «Укртек» перед ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» за договорами фінансового лізингу від 27 червня 2007 року № L846_06/07 та № L847_06/07, а також за договорами фінансового лізингу від 11 вересня 2007 року № L1095_09-07 та № L1096_09-07, у повному обсязі, в тому числі в частині сплати лізингових та інших платежів, неустойки, пені, штрафів, інших виплат. У випадку невиконання свого зобов'язання треті особи у справі згідно п. 2.7. договору поруки зобов'язалися окремо від сум, належних з них за забезпеченим порукою зобов'язанням, сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Також судом 1 інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2011 року, яке набрало законної сили згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2011 року, позов ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 про стягнення суми задоволено частково; стягнуто на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 за договорами фінансового лізингу від 27 червня 2007 року № L846_06/07 та № L847_06/07, від 11 вересня 2007 року № L1095_09-07 та № L1096_09-07, 2 375 411, 62 грн., в тому числі 2 083 394,92 грн. заборгованості, 164 949,84 грн. пені, 37 284,29 грн. 3% річних, 89 782,57 грн. індексації відповідно до індексу інфляції; стягнуто на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 136 877, 00 грн. пені, передбаченої п. 2.7. договору поруки від 28 лютого 2009 року.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вказаним рішенням та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2011 року, які для даної справи є преюдиційними з огляду на склад осіб, окрім іншого, встановлено, що з 03 березня 2009 року лізингоодержувачем припинені виплати лізингових платежів за вищезазначеними договорами. 11 грудня 2009 року предмет лізингу за договором фінансового лізингу від 11 вересня 2007 року № L1095_09-07 вилучений у ТОВ «Укртек». 05 лютого 2010 року ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» надіслані ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 в порядку, визначеному п. 2.5. договору поруки від 28 лютого 2009 року, вимоги щодо виконання забезпечених порукою грошових зобов'язань за договорами № L846_06/07 та № L847_06/07 та № L1096_09-07, а 11 серпня 2010 року - за договором № L1095_09-07, які поручителями задоволені не були, у зв'язку з чим було подано відповідний позов до суду про стягнення заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання поруки припиненою, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 559 ЦК України, згідно якої за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, та ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Судом першої інстанції вірно визначено, що п. 4.1 договору поруки від 28 лютого 2009 року передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобов'язань за договором лізингу. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі.

Порука за цим договором також припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобов'язань не пред'явить вимоги до поручителя (п.4 ст. 559 ЦК України).

Тому, посилання апелянта на те, що договором поруки строк її припинення не встановлений спростовується матеріалами справи.

Враховуючи встановлений договором строк припинення поруки та вимоги надіслані поручителям про виконання забезпечених порукою грошових зобов'язань і звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, який було задоволено частково вищезазначеним рішенням, підстави для припинення поруки відсутні.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив обґрунтоване по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: