Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/670/17
Провадження № 2/674/506/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_2

до

Дунаєвецької міської ради

Хмельницької області

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 38000 грн.)

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовною заявою до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 38000 грн.) посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_3, яка в останні роки проживала разом з позивачем в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок площею 79,9 м.кв., сарай площею 37,7 м.кв., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, який рахувався за ОСОБА_3 з 1954 року забудови.

Відповідно до зведеного акту вартості будинку інвентаризаційна вартість жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями на 26.01.2017 року становить 38000 гривень.

За заявою позивача було виготовлено технічний паспорт, а свідоцтво про право власності покійної мами на будинок не може бути видане в силу п.11 ч.1 ст. 346 Цивільного кодексу України

01 лютого 2017 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом. Постановою від 04.02.2017 року приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті матері, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями,.

Дунаєвецьке КП «Інвентарбюро» довідкою від 26.01.2017 року повідомило, що акт про завершене будівництво жилого будинку в с.Рахнівка, вулиця Шевченка, 15а Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтва про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною (міською) радою не видавалося на прізвище ОСОБА_3.

Позивач вступив у фактичне володіння та управління будинком, користуюсь ним та присадибною земельною ділянкою, а тому спадщину прийняв, проте не може отримати в нотаріальні конторі свідоцтво про успадкування будинку, оскільки мати при житті не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача по договору про представництво ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити пославшись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2017 року.

Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 47971348 від 06.06.2017 року спадкові справи після смерті ОСОБА_3 не заводилися.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), позивач є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, що підтверджується копією рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року, яким встановлено факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Рахнівка Дунаєвецького району Хмельницької області є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Рахнівка Дунаєвецького району Хмельницької області. Дане рішення набрало законної сили 25.04.2017 року.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

До маси спадкового майна, після смерті ОСОБА_2, входить житловий будинок площею 79,7 м.кв. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: веранда та сарай, вартістю 38000 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 лютого 2017 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ім'я позивача в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Згідно з довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 26 січня 2017 року видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в АДРЕСА_1 не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною (міською) радою на ім'я ОСОБА_3 не видавалося.

Як вбачається з виписок з погосподарських книг за 1954-1998 рр., виданих Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області ОСОБА_3 з 1954 року стала головою двору, за нею рахувався житловий будинок в АДРЕСА_1, будинок 1954 року забудови, площею 79,9 м.кв., сарай площею 37,7 м.кв. 1954 року забудови. Виділено для будівництва і обслуговування двору 0,28 га земельної ділянки.

Виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_3 регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла ОСОБА_3 своє право власності в БТІ не оформила.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Тому, ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.86, 524, 526, 529-530, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.4 ст. 25, ст.ст. 346, 1216 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1,як за спадкоємцем за законом, який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук