Номер провадження: 22-ц/785/86/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Гірняк Л.А.,

суддів: Цюра Т.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Поліхранова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 та просила суд змінити стягнуті аліменти, збільшити їх розмір та стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1000 (одну тисячу) гривень до досягнення сином повноліття. При цьому позивачка посилалась на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 249,60 гривень, що становить 30% від прожиткового мінімуму дітям відповідного віку з 12 лютого 2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30 квітня 2026 року. Свої вимоги обрунтувала тим, що вона повністю забезпечує дитину усім необхідним та витрачає усю свою заробітну плату на забезпечення сина належними побутовими умовами, оплачує школу з поглибленим вивченням іноземних мов, додаткові зняття з англійської мови, тощо, а відповідач взагалі не піклується про дитину. У звязку з наведеним, сума аліментів в розмірі 249,60 гривень, на думку позивачки, є несправедливим визначенням, оскільки батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а тому вона вимушена звернутись до суду про збільшення розміру аліментів.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року зменшені позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено. Збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 30 квітня 2026 року. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в доход держави, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривна 20 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року змінити в частині стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м ОСОБА_6, Комінтернівського району Одеської області, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з дня предявлення позову та до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття, тобто до 30.04.2026 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилаючись на те, що відповідач має постійне місце роботи, а тому судом порушено вимоги ст. 183 СК України.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В силу ч.2 ст. 305 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги та змінюючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі районний суд виходив з вимог ст. 192 СК України та враховуючи згоду представника відповідача.

Проте такий висновок суду є помилковий виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2011 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі у розмірі 249,60 грн., що становило 30% від прожиткового мінімуму дітям відповідного віку з 12.02.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.04.2026 року.

Виконавчий лист від 22.07.2011 року по даній справі знаходиться на виконанні у Київськогму ВДВС Одеського МУЮ. Заборгованість по аліментам відсутня. Таким чином з 12.02.2011 року позивачка отримує щомісячно аліменти на утримання сина у розмірі 249,60 грн.

Відповідно до довідки про заробітну плату № 342 від 28.09.2016 року ТОВ «АТС Успіх», відповідач на час ухвалення рішення був працевлаштований, мав постійний дохід заробітну плату.

З наявної довідки вбачається, що відповідач за 13 днів у серпні 2016 року (з 19.08.2016 року) отримав заробітку плату у розмірі 3881,99 грн. тобто за місяць його заробітна плата складає приблизно 7500-8000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Ухвалюючи рішення про зміну розміру аліментів та стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі районний суд помилково дійшов до висновку про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн., так як відповідач працевлаштований і має постійний дохід (заробітну плату), а тому розмір аліментів присуджується у частці, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача з врахуванням вимог ст. 182 СК України.

З підстав ст. 88 ЦПК України судова колегія стягує з відповідача судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст 218, 303, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року скасувати з ухваленням нового.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м ОСОБА_6, Комінтернівського району Одеської області, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 ІПН НОМЕР_2 на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця від дня набрання чинності рішення суду та до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття, тобто до 30.04.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м ОСОБА_6, Комінтернівського району Одеської області, ІПН:НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 606,32 грн. (Судовий збір повинен бути перерахований за такими реквізитами: Отримувач: УК у м. Одесі Малиновський р-н/22030001Код Р/р 0007 МФО: 828011 Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області Призначення платежу: Судовий збір Пункт: ч. 1 п. 14 КБК 22030001 Прізвище, Імя, По батькові).

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_2