АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/1804/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 22-ц/789/903/17 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

За участю секретаря - Романюк Х.Ю.

та сторін - прокурора Свачій М.І., представника

відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року у справі за позовом керівника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_2, відділу державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Золотниківська сільська рада, фермерське господарство «Прогрес-СТ» про скасування наказів,визнання недійсних договорів оренди землі,повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору ,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року керівник Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_2, відділу державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Золотниківська сільська рада, фермерське господарство «Прогрес-СТ» про скасування наказів,визнання недійсних договорів оренди землі,повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору.

Керівник Теребовлянської місцевої прокуратури, мотивував свій позов тим, що земельна ділянка передана ОСОБА_2 на підставі незаконних наказів головного управління Держземагенства у Тернопільській області, оскільки ними не було дотримано ЗУ "Про фермерське господарство", а також вказав, що укладення договору оренди земельної ділянки від 25 листопада 2014 року ОСОБА_2 укладений без проведення нормативної грошової оцінки, що є порушенням законодавства.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року клопотання представника відповідача задоволено.

Закрито провадження у справі за позовом керівника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_2, відділу державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Золотниківська сільська рада, фермерське господарство "Прогрес-СТ" про скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повідомлено заявнику, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Повернуто прокуратурі Тернопільської області судовий збір у розмірі 13270,64 грн сплачений згідно з платіжним дорученням №1169 від 22 вересня 2016 року. Кошти повернуто на рахунок прокуратури Тернопільської області (код отримувача 02910098, рахунок отримувача 4091, код банку 820172, банк отримувача: ДКСУ у м. Києві).

В апеляційній скарзі керівник Теребовлянської місцевої прокуратури просить скасувати ухвалу суду та стягнути з відповідачів понесені прокуратурою Тернопільської області судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позовні вимоги заявлені саме до громадянина - фізичної особи ОСОБА_2, як сторони договору оренди. При цьому, вимог про ліквідацію фермерського господарства прокурор не заявляв, питання про надання оцінки законності створення фермерського господарства перед судом не ставив. Наголошує, що розгляд позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 25 листопада 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та фізичною особою ОСОБА_2 не може бути здійснено в межах господарського судочинства, оскільки в такому випадку вказана фізична особа підлягає обов'язковому залученню до розгляду справи в якості відповідача, що суперечить нормам ст.ст. 1,21 ГПК України. Заявник вказує, що суд першої інстанції зробив невірний висновок що оскільки земельна ділянка отримана ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, то справа підвідомча господарським судам.

У судовому засіданні прокурор доводи апеляційної скарги підтримала і суду пояснила, що ОСОБА_2, як громадянин - фізична соба звернувся із заявою про відведення земельної ділянки з метою створення фермерського господарства. ОСОБА_2 є стороною договору оренди земельної ділянки, оскільки зазначений у договорі, як орендар.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечив, посилаючись на те, що спори про порядок створення фермерського господарства, віднесені до юрисдикції господарського суду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Задовольняючи клопотання представника відповідача та закриваючи провадження по справі суду першої інстанції виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатись в порядку господарського судочинства.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Компетенція судів щодо розгляду справ (предметна підсудність) визначена ст.15 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.1. ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Визначаючи підвідомчість справи (родову підсудність), суд повинен виходити із характеру спірних правовідносин та суб'єктного складу сторін.

Відповідно до ст. 21 ГПК України, сторонами в господарському судовому процесі є позивач і відповідач.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно ст. 30 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно Постанови Пленуму верховного суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року - "За загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства."

Відносини, пов'язані з орендою землі для ведення фермерського господарства регулюються відповідними нормами ЦК України, ЗК України, законами України «Про фермерське господарство», «Про оренду землі» та іншими нормативно-правовими актами.

Так, згідно з абзацом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 14 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в Головне управління Держземагенства у Тернопільській області про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 20,2765 га з метою надання йому в оренду для ведення фермерського господарства.

28 жовтня 2014 року Наказом Головного управління Держземагенства у Тернопільській області, ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається від 05 грудня 2014 року, що орендарем спірної земельної ділянки є громадянин ОСОБА_2 (а.с. 17,18).

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, вбачається, що Фермерське господарство "Прогрес СТ" зареєстроване лише 11 лютого 2015 року, після укладення договору оренди, а керівником господарства є ОСОБА_2

Предметом цивільного позову є визнання недійсним договору оренди землі, який укладений із фізичною особою ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що сторонами у справі є: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області та фізична особа ОСОБА_2

Таким чином, із характеру спірних правовідносин та суб'єктивного складу сторін, вбачається що спір виник між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та фізичною особою ОСОБА_2 щодо земельних правовідносин, які по своєму характеру позовних вимог та суб'єктивному складу є підвідомчі суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Вказана правова позиція узгоджується із Постановами Верховного Суду України № 6-2195цс16 від 13 березня 2017 року та № 6-2902цс15 від 03 лютого 2016 року та згідно ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень.

Отже, оскільки оскаржувана ухвала судді постановлена з порушенням порядку, встановленого ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу керівника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави - задовольнити.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року - скасувати , а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду цивільної справи.

Ухвала Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.І. Сташків