Провадження № 2/522/4857/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: Приватне Підприємство «Єс-Сервіс» про захист прав споживача шляхом стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») про захист прав споживача шляхом стягнення безпідставно списаних відповідачем з його банківського рахунку грошових коштів.

Предметом позовної заяви ОСОБА_1 (з уточненнями) є стягнення з відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» на користь позивача грошових коштів в розмірі 606293,75 грн. (шістсот шість тисяч двісті девяноста три гривні 75 копійок), та стягнення відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» пені в сумі 228730,53 грн. (двісті двадцять вісім тисяч сімсот тридцять грн. 53 копійки) за списання з рахунку грошових коштів без законних підстав.

Відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» не надано до суду заперечень як по змісту позовної заяви ОСОБА_1, так і щодо розміру суми грошових вимог позивача (з урахуванням поданих уточнень позовних вимог), подано заяву про застосування судом строку позовної давності.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, подав клопотання про проведення судового засідання за його відсутністю.

Представник третьої особи ПП «Єс-Сервіс» у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», повним правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», був укладений договір банківського рахунку №660/Ф01.1-10. За умовами зазначеного Договору, останній зобов'язався відкрити ОСОБА_1 поточний рахунок №2620//0 в гривні та №2620//1 в доларах США і надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування, відповідно до умов цього Договору, Правил обслуговування банківських поточних рахунків фізичних осіб, відкритих в Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», затверджених Рішеннями Правління АКБ «Укрсоцбанк» та вимог чинного законодавства.

За умовами укладеного між сторонами Договору №660/Ф01.1-10 банківського рахунку від 29 грудня 2008 року (том І,а.с.6), ОСОБА_1 доручив банку здійснювати договірне списання з рахунку плати за надані банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі передбаченому тарифами (п.2.2. Договору). Також пунктом 2.5. вказаного Договору була встановлена заборона на проведення операцій пов'язаних з підприємницькою діяльністю.

В матеріалах справи наявний Договір не відновлювальної кредитної лінії №08-660/117-304 (том І,а.с.8-13), укладений 28 липня 2008 року між ПП «ЄС-СЕРВІС» та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», відповідно до якого останній зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 660190,00 доларів США, з наступним порядком надання траншів кредиту, а саме: по мірі потреби, зі сплатою 14,5 процентів річних за кредитом та комісії та терміном погашення заборгованості не пізніше 27 липня 2013 року. Також пунктом 1.4. цього Договору передбачено, що виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором забезпечується договором застави, іпотечним договором та договором поруки.

Згідно договору поруки №06-09/1430 від 25 липня 2008 року (том І,а.с. 14-15) поручитель фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зобов'язався перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» солідарно відповідати за виконання ПП «ЄС-СЕРВІС» у повному обсязі зобов'язань за Договором не відновлювальної кредитної лінії №08-660/117-304 від 25 липня 2008 року, а саме щодо повернення кредиту у сумі 660190 доларів США з графіком погашення відповідно до умов Договору кредиту.

Як вбачається з виписки з історії операцій (том І,а.с.27-28) та не заперечується сторонами, з вказаного рахунку здійснювалось списання грошових коштів на погашення кредиту та відсотків за кредитним договором №08-660/117-304 від 28.07.2008 року, договором поруки №06-09/1430 та зарахування переказаних коштів на погашення виниклої прострочки.

ПАТ «Укрсоцбанк» зараховані кошти в погашення боргових зобовязань ПП «ЄС-СЕРВІС» , що були списані з рахунку фізичної особи ОСОБА_1 в іноземній валюті:

в погашення кредиту: 05.07.2010 року 600,00 доларів США за платіжним дорученням №16; 08.07.2010 року 100,00 доларів США за платіжним дорученням №17; 09.08.2010 року 100,00 доларів США за платіжним дорученням №20; 10.09.2010 року 100,00 доларів США за платіжним дорученням №21; 12.11.2010 року 177,08 доларів США за платіжним дорученням №23; 19.01.2011 року 113,00 доларів США за платіжним дорученням №24;

в погашення процентів за кредитом: 07.07.2009 року 7911,98 доларів США за платіжним дорученням №5; 04.09.2009 року 7664,74 доларів США за платіжним дорученням №7; 10.11.2009 року 1317,50 доларів США за платіжним дорученням №8; 09.03.2010 року 6921,91 доларів США за платіжним дорученням №13; 12.04.2010 року 8150,00 доларів США за платіжним дорученням №14; 13.04.2010 року 3,92 долара США за платіжним дорученням №14; 11.05.2010 року 7412,65 доларів США за платіжним дорученням №15; 07.06.2010 року 7659,75 доларів США за платіжним дорученням №15; 08.07.2010 року 7412,66 доларів США за платіжним дорученням №18; 09.08.2010 року 7405,73 доларів США за платіжним дорученням №19; 10.09.2010 року 7896,92 доларів США за платіжним дорученням №20; 01.11.2010 року 7402,18 доларів США за платіжним дорученням №21; 12.11.2010 року 7155,05 доларів США за платіжним дорученням №22; 13.12.2010 року 7893,95 доларів США за платіжним дорученням №22; 19.01.2011 року 246,66 доларів США за платіжним дорученням №24; 19.01.2011 року 7646,29 доларів США за платіжним дорученням №24.

В матеріалах справи знаходиться рішення апеляційного суду Одеської області від 17.07.2013 року (номер провадження №22-ц/785/5867/13) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», за участю третьої особи ПП «ЄС-СЕРВІС» про визнання третейського застереження недійсним та стягнення безпідставно набутих грошових коштів (том І,а.с.19-26).

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він 29.12.2008 року уклав з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» Договір банківського рахунку №660/Ф01.1-10. З рахунку за вказаним Договором без доручення позивача списувались грошові кошти у загальному розмірі 76616,00 доларів США, що станом на 30.04.2013 року за курсом НБУ дорівнювало 612390,69 грн.

Судовою колегією апеляційного суду Одеської області встановлено, що за висновком Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру при УМВС України в Одеській області №16-П від 25.01.2013 року підписи на платіжних дорученнях в іноземній валюті, а саме: №16 від 05.07.2010 року, №15 від 07.06.2010 року, №15 від 11.05.2010 року, №14 від 13.04.2010 року, №13 від 10.03.2010 року, №7 від 04.09.2009 року, №5 від 07.07.2009 року, №24 від 19.01.2011 року, №22 від 14.12.2010 року, №24 від 19.01.2011 року, №23 від 12.11.2010 року, №22 від 12.11.2010 року, №20 від 09.09.2010 року, №20 від 09.08.2010 року, №19 від 09.08.2010 року, №17 від 07.07.2010 року, №18 від 07.07.2010 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

За позицією, обраною відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк», останній вважав, що у нього були підстави для списання грошових коштів, зокрема, договір поруки, укладений з ФОП ОСОБА_1, проте пояснити природу підписів на платіжних дорученнях та відсутність меморіальних ордерів представники не змогли, оскільки події мали місце при попередній адміністрації банку.

Обставини щодо того, що кінцевим отримувачем грошових коштів була банківська установа, а саме АКБ СР «Укрсоцбанк», яка їх отримувала і відповідно зараховувала на погашення заборгованості ПП «ЄС-СЕРВІС» встановлені судовою колегією.

Згідно зі ст.1073 ЦК України у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, навіть якщо кваліфікувати спірні відносини між сторонами провадження щодо повернення грошових коштів, як договірні, то законодавець вказує на обовязок банку повернути безпідставно списані грошові кошти та відшкодувати збитки.

Списуючи грошові кошти, банк фактично позбавив ОСОБА_1 права безперешкодно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, гарантоване частиною 2 ст.1066 ЦК України. Суд першої інстанції та колегія суддів встановила, що були відсутні як підстави списання, так і порушений порядок списання грошових коштів з рахунку фізичної особи-позивача.

При цьому, колегія суддів зауважила, що згідно з п.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті №135 від 29.03.2001 року, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на проведення договірного списання передбачається в договорі про розрахунково-касове обслуговування або іншому договорі про надання банківських послуг. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі розпорядження платника (згідно з додатком 24-а) договірне списання коштів з його рахунку, оформляє меморіальний ордер у порядку, передбаченому пунктом 23 розділу ІІ цієї Інструкції.

При цьому п.1.3 договору поруки від 25.07.2008 року ФОП ОСОБА_1 доручив банку здійснювати на підставі меморіальних ордерів, оформлених банком, договірне списання грошових коштів з поточних рахунків поручителя. Оскільки вказаний договір позивач підписував як фізична особа-підприємець, то мав окремий вищевказаний поточний рахунок (том І, а.с.7), то слід зробити висновок, що таке списання могло мати місце: 1.) на підставі меморіальних ордерів; 2.) з поточних рахунків фізичної особи-підприємця. Проте, списання було проведено з рахунку фізичної особи в іноземній валюті, з підробкою підпису позивача на платіжних дорученнях, оскільки інших правових підстав для списань з цих рахунків у відповідача передбачених законом або договором не було.

Вказане судове рішення апеляційного суду Одеської області від 17.07.2013 року по справі №1522/2501/12 (номер провадження №22-ц/785/5867/13 , http://reyestr.court.gov.ua/Review/32550362) залишено без змін ухвалою від 29.01.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-35562св13 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/36950960).

Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Як вбачається, позивач ОСОБА_1, відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» і третя особа ПП «ЄС-СЕРВІС» брали участь при розгляді цивільної справи №1522/2501/12, обставини безпідставного списання грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_1 за Договором банківського рахунка №660/Ф01.1-10. від 29.12.2008 року шляхом оформлення банком платіжних доручень в іноземній валюті з підробкою підпису позивача були предметом розгляду вказаної справи.

Судом встановлено додатково, що за умовами Договору банківського рахунка №660/Ф01.1-10. від 29.12.2008 року сторони погодили заборону ОСОБА_1 проводити по рахунку операції, пов'язані з підприємницькою діяльністю останнього.

Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах (зі змінами, затверджена постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року за №492, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за №1172/8493), що є нормативно-правовим актом Національного банку України, який регулює правовідносини, що виникають під час відкриття банками рахунків клієнтам, встановлено окремі порядки зарахування та використання коштів за рахунками фізичних осіб та за рахунками фізичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю.

Зокрема, забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, повязаних із здійсненням підприємницької діяльності (пункт 7.7 глави 7 вказаної Інструкції).

Листом департаменту валютного регулювання НБУ від 16.12.2009 року №13-210/8108-23317 банкам України та їх філіям дано розяснення щодо застосування окремих норм Закону від 23.06.2009 року №1533-VI «Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи» при здійсненні операцій з надання кредитів, позик в іноземній валюті.

Вказано, що встановлені п.6 розділу ІІ Закону обмеження щодо кредитування в іноземній валюті стосуються окремої категорії позичальників, а саме фізичних осіб, які не займаються підприємницькою діяльністю. Враховуючи вищезазначене, операції із зарахування, використання і погашення кредитів в іноземній валюті, що отримуються позичальниками фізичними особами, які займаються підприємницькою діяльністю, сплата процентів за такими кредитами та інші платежі позичальника за кредитним договором, здійснюється виключно за поточним рахунком зазначеного субєкта господарювання.

Використання поточного рахунку фізичної особи для проведення розрахунків з банком за договором про одержання кредиту в іноземній валюті, укладеним позичальником фізичною особою, яка займається підприємницькою діяльністю, не дозволяється.

Таким чином суд приходить до висновку про порушення відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» нормативно-правового акту НБУ та пункту 2.5. Договору банківського рахунку №660/Ф01.1-10. від 29.12.2008 року при здійсненні списання з рахунку фізичної особи ОСОБА_1 за платіжними дорученнями грошових коштів в іноземній валюті по зобовязанням ФОП ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором поруки.

Таким чином, протягом 2009-2011 років з рахунку №2620/102273782/1 в доларах США, що належав ОСОБА_1, банком здійснювалось безпідставне списання грошових коштів в іноземній валюті на погашення відсотків за кредитним договором №08-660/117-304 від 28 липня 2008 року, укладеним між відповідачем і ПП «ЄС-СЕРВІС» згідно до договору поруки №06-09/1430 від 25 липня 2008 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1, ПП «ЄС-СЕРВІС» і Одеською обласною філією АКБ СР «Укрсоцбанк», та відповідно здійснювалось подальше зарахування переказаних коштів на погашення поточної заборгованості ПП «ЄС-СЕРВІС» за указаним кредитним договором.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги безпідставним списанням ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів з його поточного рахунку №2620/102273782/1 в доларах США на підставі платіжних доручень в іноземній валюті №14 від 12.04.2010 року на суму 8150,00 доларів США (т.І,а.с.16), №21 від 09.08.2010 року на суму 100,00 доларів США (т.І,а.с.17), №24 від 19.01.2011 року на суму 7646,29 доларів США (т.І,а.с.18), б/н від 13.10.2010 року (за даними банківської виписки, за оригіналом платіжного доручення, що знаходиться в матеріалах справи №1522/2501/12 за №21 від 01.11.2010 року) на суму 7402,18 доларів США всього на загальну суму 23298,47 доларів США, при цьому вказує, що вказані платіжні доручення не підписував, а підпис, який міститься на цих платіжних дорученнях в графі «підпис платника», належить іншій особі.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.03.2016 року (т.І,а.с.137-138) по справі була призначена судова почеркознавча експертиза, витребувано у ПАТ «УКРСОЦБАНК» оригінал платіжного доручення №24 від 19.01.2011 року на суму 7646,29 доларів США.

07.04.2016 року до канцелярії суду з супровідним листом ПАТ «УКРСОЦБАНК» за №08.42-186/85-1496 надійшов оригінал платіжного доручення №24 від 19.01.2011 року на суму 7646,29 доларів США.

06.06.2016 року Одеський Науково-дослідний Експертно-криміналістичний центр МВС України повідомив про неможливість проведення експертизи (т.І,а.с.154-156) у звязку з відсутністю оригіналів досліджуваних документів платіжних доручень №14 від 12.04.2010 року на суму 8150,00 доларів США і №21 від 01.11.2010 року на суму 7402,18 доларів США, вільних та експериментальних зразків підписів та почерку ОСОБА_1, оплати експертного висновку.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» за довіреністю ОСОБА_2 23.09.2016 року ознайомилася з матеріалами справи, про що свідчить її власноручний запис (т.І,а.с.164) на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідальними особами суду 27.09.2016 року перевірені матеріали справи і виявлений факт, що після ознайомлення з матеріалами справи представника ПАТ «Укрсоцбанк» відсутній оригінал платіжного доручення в іноземній валюті №24 від 19.01.2011 року разом з заявою про залучення платіжного доручення від 07.04.2016 року вх. №28968/16-вх. (т.І,а.с.172), вказані документи знаходилися в окремому конверті разом із зразками підписів позивача для проведення експертизи.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 05.10.2016 року (т.І,а.с.177) витребувано у ПАТ «Укрсоцбанк» оригінали платіжних доручень №24 від 19.01.2011 року на суму 7646,29 доларів США, №14 від 12.04.2010 року на суму 8150,00 доларів США, №21 від 09.08.2010 року на суму 100,00 доларів США, б/н від 13.10.2010 року на суму 7402,18 доларів США, №8 на суму 1317,50 доларів США.

Листом №08.42-87/14146 (т.І,а.с.179) від 18.10.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» повідомило суд про неможливість подання зазначених вище оригіналів платіжних доручень №14, №21, б/н (№21), №8 з підстав їх знищення за закінченням строку зберігання на підставі Актів №1(І)-15 від 17.02.2016 року (т.І,а.с.180-181) та №1(І)-14 від 23.12.2014 року (т.І,а.с.182-183), а оригінал платіжного доручення №24 вже був наданий до канцелярії суду.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення доказів у справу у звязку з тим, 07.12.2016 року він ознайомився з матеріалами архівної справи №1522/2501/12 і при огляді першого тому справи виявилося, що в ньому знаходяться на сторінках 194-196 вказаної справи оригінали платіжних доручень в іноземній валюті №14 від 12.04.2010 року на суму 8150,00 доларів США, №21 від 01.11.2010 року ( за випискою б/н від 13.10.2010 року), №8 від 10.11.2009 року на суму 1317,50 доларів США, які були витребувані у ПАТ «Укрсоцбанк» ухвалою суду від 05.10.2016 року, та щодо яких відповідачем надані акти про знищення за строком зберігання.

У разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена (ч.1 ст.146 ЦПК України).

Судом встановлений факт ухилення відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» від надання оригіналів платіжних доручень, витребуваних ухвалою суду від 05.10.2016 року з метою перешкоджання проведенню експертизи.

ПАТ «Укрсоцбанк» не виконано також ухвалу суду від 11.04.2017 року (т.ІІ,а.с.29) про повторне витребування оригіналу платіжного доручення №21 від 09.08.2010 року.

30.05.2017 року Приморським ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області відкрито кримінальне провадження №0002938 за зверненням ОСОБА_1 щодо скоєння кримінального правопорушення з боку працівників ПАТ «Укрсоцбанк» по факту викрадення документів за ч.1 ст.357 КК України (т.ІІ,а.с.54).

За вищевикладеним суд дійшов до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 від 04.09.2017 року (т.ІІ,а.с.115-118) в порядку застосування ст.146 ЦПК України про визнання факту виконання підпису на платіжних дорученнях в іноземній валюті №21 від 09.08.2010 року на суму 100,00 доларів США і №24 від 19.01.2011 року на суму 7646,29 доларів США не позивачем ОСОБА_1, а іншою особою.

Суд також дослідив виписку з історії операцій у взаємозвязку з висновками проведених експертиз і встановив, що останній власноручний підпис на платіжному дорученні в іноземній валюті ОСОБА_1 виконав на платіжному дорученні №11 від 08.02.2010 року, за період з 10.03.2010 року по 19.01.2011 року на всіх платіжних дорученнях підпис виконаний не позивачем, а іншою особою.

Також суд бере до уваги, що 19.01.2011 року за даними виписки з історії операцій ПАТ «Укрсоцбанк» здійснено три списання грошових коштів в іноземній валюті за платіжним дорученням №24 від 19.01.2011 року о 12-09 годині в сумі 113,00 доларів США, за платіжним дорученням №24 від 19.01.2011 року о 12-10 годині в сумі 246,66 доларів США, за платіжним дорученням №24 від 19.01.2011 року о 12-12 годині в сумі 7646,29 доларів США, тобто протягом трьох хвилин, при тому, що рішенням суду по справі №1522/2501/12 встановлено підробку підпису ОСОБА_1 і стягнуто на його користь з ПАТ «Укрсоцбанк» суми в розмірі 113,00 і 246,66 доларів США за першими двома платіжними дорученнями від 19.01.2011 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 21.04.2017 року (т.ІІ,а.с.41-43) призначена судова почеркознавча експертиза оригіналів платіжних доручень №14 від 12.04.2010 року на суму 8150,00 доларів США і №21 від 01.11.2010 року на суму 7402,18 доларів США, проведення якої доручено експертам Науково-дослідного Експертно-криміналістичного Центру при ГУМВС України в Одеській області.

Висновком Науково-дослідного Експертно-криміналістичного Центру №183-П від 31.05.2017 року (т.ІІ,а.с.57-71) встановлено, що підписи на платіжних дорученнях в іноземній валюті №14 від 12.04.2010 року на суму 8150,00 доларів США і №21 від 01.11.2010 року на суму 7402,18 доларів США виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч.1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

На вимогу ч.3 статті 1068 ЦК України банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до статті 1070 ЦК України, яка регулює порядок списання коштів з рахунку клієнта, встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Без такого розпорядження грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

За положеннями статті 1073 ЦК України у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта грошових коштів, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити відсотки та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до положень статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» здійснюючи списання грошових коштів в іноземній валюті з рахунку фізичної особи ОСОБА_1 за відсутністю його згоди, фактично позбавив його права безперешкодно розпоряджатися цими грошовими коштами, гарантованого ч.2 статті 1066 ЦК України.

Суд дійшов висновку, що списання грошових коштів відбувалось на підставі платіжних доручень в іноземній валюті, підпис на яких вчинений не ОСОБА_1, а іншою особою, тому ПАТ «Укрсоцбанк» безпідставно списано з поточного рахунку позивача №2620//1 грошові кошти у загальній сумі 23298,47 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день складення позивачем заяви про уточнення позовних вимог (26.0229 грн. за один долар) еквівалентно 606293,75 грн. (шістсот шість тисяч двісті девяноста три гривні 75 копійок).

Як вбачається з матеріалів справи (т.І,а.с.70-77), розмір відсоткових ставок по короткостроковим кредитам фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» до 2015 року дорівнює 48% річних, в 2015 році 33 % річних.

За положеннями статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 п.32.3.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку, повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день, починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Враховуючи викладене, суд погоджується з розрахунком суми пені, наданим позивачем що здійснювався з 08.09.2014 року по 07 вересня 2015 року з урахуванням відсоткової ставки банку по короткостроковим кредитам в розмірі 48 відсотків за період з 08.09.2014 року по 31.12.2014 року (115 днів), та відсоткової ставки банку по короткостроковим кредитам в розмірі 33 відсотків за період з 01.01.2015 року по 07.09.2015 року(250 днів).

Таким чином пеня за безпідставне списання грошових коштів складає 228730,53 грн. (двісті двадцять вісім тисяч сімсот тридцять грн. 53 копійки).

Оскільки висновок експертизи на користь позивача ОСОБА_1, суд вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання і стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» витрати на проведення судової експертизи в розмірі 2250,24 грн. (дві тисячі двісті пятдесят грн. 24 копійки).

Представниками відповідача було неодноразово подано до суду заяву про застосування строку позовної давності, в якій він просив відмовити в позові у звязку із спливом позовної давності.

01.12.2015 року представником ПАТ «Укрсоцбанк» було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності (т.І,а.с.114-115) з підстав того, що трирічний строк позовної давності для кожного платіжного доручення сплинув 12.04.2013 року, 09.08.2013 року, 13.10.2013 року, 19.01.2014 року.

07.11.2016 року представником ПАТ «Укрсоцбанк» було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності (т.І,а.с.217-218) з поясненнями, що якщо позивачем буде заявлено про переривання строків позовної давності у відповідності до ч.2 статті 264 ЦК України у звязку із предявленням ним 31.01.2012 року позову до ПАТ «Укрсоцбанк» в цивільній справі № 1522/2501/12, то такий строк після переривання теж минув 31.01.2015 року.

04.10.2017 року представником ПАТ «Укрсоцбанк» подано до суду ще одну заяву про застосування строків позовної давності (Т.ІІ,а.с.133)..

Відповідно до ст. 256 та ст. 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання, перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші про Сполученого Королівства»).

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Заяву позивача ОСОБА_1 від 01.09.2017 року про визнання поважними причини пропущення позовної давності (т.ІІ,а.с.101-103), суд вважає такою, що підлягає задоволенню.

Як вбачається з даної заяви, ОСОБА_1 30.01.2015 року за один день до закінчення строку позовної давності звернувся до Приморського районного суду міста Одеси із позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення безпідставно списаних грошових коштів.

У звязку із необхідністю безпосереднього догляду за неповнолітньою донькою-інвалідом та скороченим робочим часом канцелярії Приморського районного суду міста Одеси у пятницю, а також враховуючи те, що 30.01.2015 року є останнім робочим днем до закінчення строку у три роки від дня подання попереднього позову від 31.01.2015 року, позивач був примушений у даному випадку направити вищевказану позовну заяву до суду поштовим курєрським відправленням, скориставшись послугами ТОВ «СПЕЦКУРЄР». Даний факт підтверджується копією поштової накладної із описом вкладення №003250 від 30.01.2015 року.

Як вбачається з доданої переписки ОСОБА_1 з ТОВ «СПЕЦКУРЄР», позивач дійсно направив позовну заяву до Приморського районного суду міста Одеси своєчасно, до спливу строку позовної давності, проте поштове відправлення було втрачено за недбалістю працівників курєрської служби.

Лише 25.06.2015 року ОСОБА_1 отримав від ТОВ «СПЕЦКУРЄР» повідомлення про фактичну втрату поштового відправлення з позовною заявою та визнання неможливості встановлення його місцезнаходження, у звязку з чим подав до канцелярії Приморського районного суду міста Одеси позовну заяву, за якою 07.07.2015 року відкрито провадження по цивільній справі № 522/13900/15-ц.

За даних підстав, враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 від 30.01.2015 року своєчасно не була подана до суду за незалежних від позивача обставин і за відсутності його вини в результаті недбалих дій служби курєрської доставки, суд визнає поважною причину пропущення позовної давності.

Згідно ч. 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з п.7 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 як споживач, який звернувся до суду з позовом про захист своїх порушених прав у 2015 році, звільняється від сплати судового збору.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 851,82 грн. та 275,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача з ПАТ «Укрсоцбанк».

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: Приватне Підприємство «Єс-Сервіс» про захист прав споживача шляхом стягнення задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошові кошти в сумі 606 293,75 грн. (шісток шість тисяч двісті девяносто три гривні 75 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пеню в сумі 228 730,53 грн. (двісті двадцять вісім тисяч сімсот тридцять гривень 53 копійки).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 3 377,65 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 01.12.2017