Справа № 525/1175/17
Провадження № 2/525/411/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2017 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката Ситник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла його баба ОСОБА_3, зареєстрована на момент смерті була за адресою: АДРЕСА_1, а фактично проживала на момент смерті разом з ним, її внуком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» Великобагачанського району Полтавської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія НОМЕР_1, який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року, та наданий його бабі ОСОБА_3, який на сьогодні втрачений.

Позивач стверджує, що він є спадкоємцем першої черги за законом згідно зі ст.529 ЦК 1963 року, відповідно до якої онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Як вказує позивач, коли його баба померла, він отримав свідоцтво про смерть, яке було видане Гожулівською сільською радою Полтавського району, поховав її та заволодів її особистими речами, оскільки всі вони залишились в його житловому будинку. Він забрав документи, особисті речі, тобто вступив у володіння належними померлій предметами домашньої обстановки та вжитку, але самого сертифікату не було. Позивач зазначає, що на сьогодні даний сертифікат втрачений, але відповідно до довідки, яка була йому надана відділом у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, що дійсно на ім'я ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» Великобагачанського району Полтавської області.

Як стверджує позивач, увесь цей час він вважав, що якщо він на момент смерті його баби проживав із нею у житловому будинку, доглядав за нею, поховав бабу, забрав її речі, то вважається таким, що прийняв спадщину. Але дізнався, що даний факт він повинен встановити в суді. Вказує, що він є спадкоємцем першої черги ( ч.2 ст.529 ЦК України 1963 року) як по праву представлення. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Позивач вважає, що він вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки фактично проживав із бабою на момент смерті разом, поховав її і забрав всі її цінні речі, документи. Ці факти можуть також підтвердити свідки.

Як зазначає позивач, сертифікат на земельну частку пай на сьогодні втрачено, ніяких дублікатів отримати на померлу людину неможливо, тому він змушений звернутись до суду з позовом, у якому просить встановити факт його, ОСОБА_1, вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті його баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_3 та визнати, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3належало право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до виданого їй за життя Сертифіката на право на земельну частку пай по КСП «Багачанське» серія НОМЕР_2, який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року, а в порядку спадкування, просив визнати за ним, ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги, право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія НОМЕР_2 (а.с.а.с.3-4).

В судовому засіданні 29.11.2017 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ситник О.В. підтримали доводи та обґрунтування позовної заяви, в своїх поясненнях посилалися на обставини, що викладені в позові і просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, від відповідача у справі надійшов лист про розгляд справи у відсутність представника селищної ради (а.с.34).

Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання 29.11.2017 року не з'явився, даний відділ був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього надійшов лист про те, що дане управління при прийнятті рішення покладається на розгляд суду (а.с.а.с.38,39-41).

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника адвоката Ситник О.В., показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, давши всім доказам у справі належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що мати позивача по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а.с.а.с.9,10,11), померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, про що Гожулівською сільською радою Полтавського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.5).

Баба позивача по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (а.с.8), останнім місцем реєстрації якої було АДРЕСА_4, а фактично проживала на момент смерті разом з внуком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.14), померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року в с. Гожули Полтавського району Полтавської області, про що Гожулівською сільською радою Полтавського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.6).

Батько позивача по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_9 (а.с.11), помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, про що Ленінським відділом РАЦС Полтавського МУЮ видано свідоцтво про смерть (а.с.7).

З довідки №4485 від 03.08.2017 року, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за даними погосподарського обліку (погосподарська книга №2 на 2001-2003 роки) особовий рахунок НОМЕР_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.12).

З акта на підтвердження факту проживання, затвердженого сільським головою Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_10 та підписаного сусідами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_3 фактично проживала на момент смерті (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року) разом з її внуком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_7 ОСОБА_1 здійснював за нею догляд до дня смерті та поховав її (а.с.14).

З листа відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №801/102-17 від 14.08.2017 року вбачається, що дійсно на ім'я ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» Великобагачанського району Полтавської області серія НОМЕР_2, який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року. Грошова оцінка земельної частки (паю) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Багачанське» на території Великобагачанської селищної ради станом на 14.08.2017 року (з урахованими коефіцієнтами індексації 4,7964 та 1,756) становить 66546,00 грн. (а.с.15).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

З постанови приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 28.09.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» відповідно до сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» Великобагачанського району Полтавської області серія НОМЕР_1, який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року у зв'язку з відсутністю у заявника правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с.16).

Отже, у зв'язку з даною відмовою нотаріуса (яка є чинною і на даний час) та необхідністю встановлення певною юридичного факту, ОСОБА_1 був змушений звернутися до Великобагачанського районного суду з відповідною заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили те, що у 2000 році, після смерті матері, ОСОБА_1 забрав проживати до себе в с. Гожули Полтавського району свою бабусю ОСОБА_3, де доглядав її до дня смерті. Даним свідкам відомо, що ОСОБА_3 померла в с. Гожули Полтавського району, її поховав онук ОСОБА_1

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 15.11.2017 року №1763/-1-16, а також Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти спадкові договори та спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 у приватного нотаріуса відсутня (а.с.а.с.35-37).

Згідно ст.526 ЦК України (1963 року), місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно

невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно ч.2 ст.529 ЦК України (1963 року), онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Стаття 549 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяла на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами встановлювала, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном або якщо він подав до нотаріального органу по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З огляду на сукупність досліджених матеріалів справи та те, що дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (мати позивача у справі) померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, тобто раніше своєї матері ОСОБА_3 (баби позивача у справі), позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги згідно положень ч.2 ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин сторін (була чинна на час смерті ОСОБА_3.). ОСОБА_1 приймав фактично спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_3, здійснив її поховання в с. Гожули Полтавського району Полтавської області, після її смерті заволодів речами та документами ОСОБА_3

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами), заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень ЦК, згідно з яким місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Згідно п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналіз даних положень СК України дає підстави дійти до висновку, що положення ст.3 СК України окреслюють загальні ознаки, яким повинен бути зв'язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім'єю (спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки).

При аналізі викладених положень законодавства слід звернути увагу, що судова практика розрізняє поняття «родичі» та «члени сім'ї», остатнє поняття застосовується в різних значеннях в залежності від сфери правовідносин. Разом з цим, аналіз п.3 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 свідчить про те, що законодавець не встановив вичерпного переліку кола осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив лише критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Отже, в контексті аналізу положень ст.3 СК України, з урахуванням змісту положень ст.ст.529,549 ЦК України (1963 року) та проаналізувавши сукупність досліджених доказів у справі з огляду на положення ст.ст.10,11,57,60 ЦПК України суд приходить до висновку, що з урахуванням письмових доказів у справі, наданих стороною позивача у справі про те, що ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 а фактично проживала на момент смерті разом з онуком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_9 в сукупності з показаннями допитаних свідків, які узгоджуються між собою (тобто письмові докази та показання даних свідків узгоджуються між собою і не входять між собою у суперечність), і об'єктивно підтверджують той факт, що ОСОБА_1 вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті його баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_2

Виходячи зі змісту прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 (позовна вимога), того, що стороною позивача у справі доведено той факт, що ОСОБА_1 вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті його баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_2, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги згідно ч.2 ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року своєї баби ОСОБА_3, наявності в даний час постанови приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 28.09.2017 року про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії та виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що є підстави для визнання того, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3належало право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до виданого їй за життя Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія НОМЕР_1, який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року, а в порядку спадкування, можливо визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом (згідно ч.2 ст.529 ЦК України в редакції 1963 року), право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія НОМЕР_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.526,529,549 ЦК України (1963 року), ст.3 СК України, п.16 Постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.3,10,11,57,58,60,179,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт вступу ОСОБА_1 в управління та володіння спадковим майном після смерті його баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_2

Визнати, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3належало право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до виданого їй за життя Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія НОМЕР_2, який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року.

В порядку спадкування, визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом, право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія НОМЕР_1, що був виданий на ім'я ОСОБА_3

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Хоролець