Ухвала

іменем україни

12 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кафідової О.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 23 березня 2012 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Звертав увагу на те, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2015 року становить 23 468 грн 27 коп. та складається з: 14 237 грн 38 коп. - заборгованість за кредитом; 7 005 грн 61 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 631 грн 55 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1 093 грн 73 коп. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що23 березня 2012 року між ПАТ

КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму заборгованості за кредитом.

Банк оформив відповідачу кредитну картку і здійснював обслуговування платіжних операцій відповідача із використанням платіжної картки. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався повертати кредитні кошти відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг».

Згідно з розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором 03 березня 2015 року з картки ОСОБА_3 було знято 13 690 грн з призначенням платежу - «Переказ з картки».

03 березня 2015 року ОСОБА_3 повідомив позивача про те, що з його картки були зняті кошти та просив відмінити трансакцію.

Також встановлено, що у кредитора відсутня будь-яка інформація щодо особи, яка здійснила переказ, оскільки він був здійснений за допомогою стороннього єквайринга, тобто без використання картки.

27 березня 2015 року відповідач звернувся до ПАТ

КБ «ПриватБанк» із заявою про відміну трансакції, оскільки він особисто не знімав коштів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідач кошти в сумі

13 690 грн від банку не отримував та вчасно повідомив банк про несанкціоноване зняття з його картки грошових коштів, а отже не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, оскільки електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вони є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно допунктів 6.7, 6.8 Положення«Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, банку разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієїоперації.

Користувач ненесе відповідальності заздійснення платіжнихоперацій, якщоспеціальний платіжнийзасіб буловикористано безфізичного пред'явлення користувачемабо електронної ідентифікаціїсамого спеціальногоплатіжного засобута його держателя, крім випадків, коли доведено, щокористувач своїмидіями чибездіяльністю сприяввтраті, незаконномувикористанню персональногоідентифікаційного номераабо іншої інформації, яка дає змогу ініціюватиплатіжні операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

За приписами ст. ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження позову, спростування доводів відповідача та обставин, що саме відповідач, як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту та мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За таких обставин, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року, оскільки вони є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Кафідова

Судді: Є.П. Євграфова

Ю.Г.Іваненко

О.В.Умнова

І.М.Фаловська