Провадження №2/235/1416/17
Справа №235/2813/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 липня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, до Кіровської районної ради у м. Донецьк про визнання права власності на майно в порядку спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулися з позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, до Кіровської районної ради у м. Донецьк про визнання права власності на майно в порядку спадщини за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що 19 березня 2010 року у м. Макіївка помер ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина на майно: житловий будинок №53, по вул. Чекаліна м. Донецька, земельна ділянка 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою : м. Донецьк, вул.. Чекаліна,53, кадастровий номер :00:016:0109, 1/3 частину однокімнатної квартири за адресою : м. Донецьк, пр.. МируАДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги по закону померлого ОСОБА_4 є позивачі, а також ОСОБА_5, мати померлого, яка відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_2. 24 березня 2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 була заведена і зареєстрована спадкова справа спадкодавця ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19.03.2010року, що підтверджується витягом з Спадкового реєстру. На сьогоднішній день за місцем заведення спадкової справи неможливо отримати свідоцтво на спадщину за законом на іншу частину майна, т.к. відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014року № 1085-р м. Донецьк, є населеним пунктом на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до законодавства приватний нотаріус ОСОБА_6 також не має повноважень видати свідоцтво, про що була надана відмова від 03.02.2017р., тому позивачі вимушені звернутися до суду для захисту своїх прав.

Позивачі та представник позивачів до судового засідання не зявилися, надіслали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, по невідомій суду причині, про час та день судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади судової повістки про виклик до суду.

Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних ОСОБА_7 та Кіровському районним судам м. Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області.

За таких обставин дана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 22 березня 2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьк, актовий запис №579, ОСОБА_4 помер 19 березня 2010 року у місті Макіївка, Україна (а.с.6).

Згідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 13.10.1994 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ворошилівського району м. Донецька, актовий запис №, 446, батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтво про шлюб від 23.04.1982р., ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Палацем урочистих подій м. Донецька, актовий запис № 547(а.с.8).

Згідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі встановлено, що до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис відносно спадкової справи ОСОБА_4, номер у спадковому реєстрі 49080690 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2010 року, виданого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого вреєстрі за № 4845, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4, який помер 19.03.2010 року є: в 2/3 частинах спадкового майна його дружина ОСОБА_2, з урахуванням 1/3 частини спадкового майна, від якого відмовилась ОСОБА_5 на її користь, в 1/3 частині його син ОСОБА_1. Спадщина складається з легкового автомобіля (а.с.10).

ОСОБА_5 померла 23.02.2014 року у місті Краматорськ, свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, серія І-НО № 753631.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок, буд. № 53 по вул. Чекаліна, м. Донецьк, належить ОСОБА_4(а.с.11).

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, яка розташована у Кіровському районі м. Донецька по вул.. Чекаліна,53, видано ОСОБА_4 (а.с.12). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 017 земельна ділянка кадастровий номер :00:016:0109 площею 0,0600 га, на підставі державного акту від 30.06.1994 ДН, належить ОСОБА_4 (а.с.13-15).

Згідно свідоцтва на право власності на квартиру за № 134 від 10.01.1996р.АДРЕСА_2 будинку 31 по пр.. Миру м. Донецька, належить на праві загальної часткової власності у рівних долях ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 по 1/3 частки(а.с.16).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 03.02.2017 року зазначається, що 24.03.2010р. їм, під час роботи приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу було заведено спадкову справу № 12/2010 після смерті ОСОБА_4, однак на теперішній час ним припинено нотаріальна діяльність у Донецькому міському нотаріальному округу, тобто спадкова справа зберігається в приміщенні колишнього робочого місця до закінчення АТО, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.20).

За інформацією Другої красноармійської державної нотаріальної контори від 20.06.2017року, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була відкрита ОСОБА_6, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за № 12 та 22.09.2010 року були видані свідоцтва про право на спадщину за реєстровими номерами №№ 4842, 4845.

Згідно статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у статті 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст, 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів мене бути визнання права. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, керестується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом обґрунтованими, законними та такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1216, 1218, 1233, 1296 ЦК України, ст.ст.3, 4, 59, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, до Кіровської районної ради у м. Донецьк про визнання права власності на майно в порядку спадщини за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на 2/3 частини житлового будинку № 53, по вулиці Чекаліна у місті Донецьку, Донецької області, загальної площею 150,70 кв. м., в тому числі житлової 76,30 кв. м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 19 березня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, право власності на 1/3 частини житлового будинку № 53, по вулиці Чекаліна у місті Донецьку, Донецької області загальної площею 150,70 кв. м., в тому числі житлової 76,30 кв. м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 19 березня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на 2/3 частини земельної ділянки 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: м. Донецьк, вул. Чекаліна, буд. 53, кадастровий номер :00:016:0109, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 19 березня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, право власності на 1/3 частини земельної ділянки 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: м. Донецьк, вул. Чекаліна, буд. 53, кадастровий номер :00:016:0109, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 19 березня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на 2/9 частини однокімнатної квартири № 39, в домі № 31 по проспекту Міру в місті Донецьку, Донецької області, загальною площею 30,20 кв. м., в тому числі житловою 16,80 кв. м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 19 березня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, право власності на 1/9 частину однокімнатної квартири № 39, в домі № 31 по проспекту Міру в місті Донецьку, Донецької області, загальною площею 30,20 кв. м., в тому числі житловою 16,80 кв. м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 19 березня 2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.М.Хмельова