Справа № 363/4211/14-ц Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 22-ц/780/1454/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 20.04.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

06 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом, де просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №СL6099 від 27 листопада 2007 року, суми по відсотках в загальному розмірі 68 863,40 грн. та судовий збір 688,63 грн., посилаючись на порушення відповідачем договірних зобовязань по сплаті коштів за наданий йому кредит.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором №СL6099 від 27 листопада 2007 року у розмірі 68 863,40 грн., а також судовий збір 688,63 грн., а всього 69 552,03 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення судом першої інстанції, серед іншого, зазначено, що з огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання разом із стягненням процентів.

Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 22 травня 2014 року, складається із заборгованості за кредитом в розмірі 12 813,31 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 116 273,44 грн., заборгованості по підвищеним процентам за користування кредитом - 39 776,65 грн., що в загальному розмірі становить 68 863,40 грн. та сумнівів у суду не викликає.

Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, зясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 27 листопада 2007 року між сторонами укладено кредитний договір №СL6099 ( а.с. 5-10, 11, 12-13 ).

За умовами правочину відповідач отримав грошові кошти в сумі 15 000 грн., які зобовязався повернути до 25 листопада 2012 року, здійснюючи щомісячні виплати повернення кредиту в розмірі 541,13грн. до 25 числа кожного місяця разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 36% річних ( там же ).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.4 кредитного договору позичальник зобовязується погасити кредит, сплатити проценти за користування ним, а за користування кредитом понад встановлений строк ( прострочення терміну сплати щомісячного платежу ) встановлюється підвищена процентна ставка, вказана в додатку №1 до кредитного договору 108% річних.

Відповідач взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені кредитним договором не виконав, термін сплати коштів порушено, унаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» 06 жовтня 2014 року звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 1-3 ).

Згідно розрахунків позивача, сума заборгованості за кредитом, станом на 22 травня 2014 року, складається із заборгованості за кредитом в розмірі 12 813,31 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 273,44 грн., заборгованості по підвищеним процентам за користування кредитом - 39 776,65 грн., що в загальному розмірі становить 68 863,40 грн. ( а.с. 14-15 ).

Визначаючи заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом у розмірі 16 273,44 грн. з 25 травня 2008 року до 24 січня 2010 року, позивач виходив із місячного терміну ( там же ).

Однак, цю заборгованість за період з 25 листопада 2012 року по 22 травня 2014 року позивач зазначив у загальному розмірі наростаючим підсумком 16 273,44 грн.

При цьому, позивач на вимогу апеляційного суду ( а.с. 113 ) не надав детального помісячного розрахунку заборгованості, що позбавляє можливості визначити її розмір з урахуванням положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого ОСОБА_2 проценти за користування кредитом не нараховуються за період часу з 22 березня 2014 року по 11 березня 2015 року ( а.с. 88-90, 91 ).

Заборгованість по підвищеним процентам за користування кредитом у розмірі 39 776,65 грн. позивачем визначена, починаючи з 25 червня 2009 року по 22 травня 2014 року ( а.с. 14-15 ).

Відтак, неможливо здійснити належний розрахунок і цього виду заборгованості за весь період, заявлений у позові, із урахуванням положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки позивач на підтвердження заявлених позовних вимог згідно положень ст. 60 ЦПК України не надав суду відповідних розрахунків, незважаючи на вимогу здійснити такий.

За таких обставин, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі, викладеного у повній мірі не врахував, неправильно встановив обставини справи, визначив розмір заборгованості за кредитним договором станом на 22 травня 2014 року і з порушенням положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 212-215 ЦПК України передчасно ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

При цьому, заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом зазначив у розмірі 116 273,44 грн. з порушенням вимог, окрім зазначених норм, ст. 11 ЦПК Україїни.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення матеріального та процесуального права при його ухваленні, встановлені судом дроугої інстанції, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відтак, у даному випадку, необхідно оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове про часткове задоволення заявлених вимог за їх обґрунтованістю, у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України та ст.ст. 526, 1048, 1050 ЦК України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-215 ЦПК України, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 813,31 грн. та відсоткам за кредитом, розмір яких на 24 листопада 2012 року складає 15 881,67 грн.

В решті заявлених вимог, на переконання апеляційного суду, необхідно відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, у даному випадку, не є підставою для задоволення саме цих вимог.

При цьому, з точки зору суду другої інстанції, необхідно стягнути з ОСОБА_2» на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», згідно положень ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 286,95 (( 12 813,31 + 15 881,67 ) х 1 : 100 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором №СL6099 від 27 листопада 2007 року в розмірі 12 813,31 грн., відсотки за кредитом 15 881,67 грн. та судовий збір - 286,95 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_3