АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7607/2017 Головуючий у 1 інстанції - Арапіна Н.Є.
Унікальний номер справи № 755/669/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт коштів боржника,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві від 06.12.2016 року про арешт коштів боржника.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 серпня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6 865 912, 24 грн.

04.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.08.2013 року. 26 вересня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року визнана неправомірною та скасована. 02.11.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про арешт коштів боржника, яка ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2015 року визнана неправомірною та скасована. 15.06.2016 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва замінено сторону виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». 06.12.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до Іпотечного договору № 33/363/1363/08-СС від 31 січня 2008 року предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1. Заявник вважає законним та обґрунтованим накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження на предмет іпотеки. Просить про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві про арешт коштів боржника від 06 грудня 2016 року, замінивши його на накладення арешту на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року у задоволенні скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а його заяву задовольнити, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги про скасування постанови про арешт коштів боржника, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні судові рішення чи виконавчий напис нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому державним виконавцем вчинені дії, передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районним судом м. Києва від 29 серпня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 865 912,24 грн.

04.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.08.2013 року.

26 вересня 2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ДВ УДВС ГТУЮ у м. Києві Крайчинським С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП44858247 з примусового виконання виконавчого листа № 755/9127/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 04 липня 2014 року. 26.09.2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ДВ УДВС ГТУЮ у м. Києві Крайчинським С.С. винесено постанову ВП44858247 про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 29 жовтня 2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва зазначена постанова визнана неправомірною та скасована.

На виконання зазначеної ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року державним виконавцем 18 грудня 2014 року була винесена постанова про звільнення майна боржника з-під арешту.

06 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Подпоріним Р.О. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках, в тому числі і валютних в: ПАТ «Піреус Банк МКБ»; Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк»; ПАТ КБ «Приватбанк»; ПАТ «Державний ощадний банк України»; ПАТ «Сбербанк»; ПАТ «Універсал Банк»; ПАТ «Укрсиббанк»; ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; ПАТ «ОТП Банк».

Відповідно до ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі , якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Судом встановлено, що рішенням суду із ОСОБА_2 на користь банку стягнуто суму заборгованості за кредитним договором. Державний виконавець, отримавши на виконання виконавчий лист щодо стягнення суми коштів, діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог закону, виніс постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках у різних установах банків, в тому числі і валютних .

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта в тій частині, що заборгованість за кредитним договором забезпечена договором іпотеки, а тому задоволення вимог банку повинну відбуватися саме за рахунок іпотечного майна.

Відповідно до Закону України «Про іпотеку» задоволення вимог іпотеко держателя за рахунок іпотечного майна є правом банку, а не його обов'язком.

В разі, якщо банк скористається своїм право і зверне стягнення на іпотечне майно, воно буде у визначений сторонами договору іпотеки спосіб реалізовано на задоволення вимог іпотеко держателя.

В даному випадку банк не звернув стягнення на майно, що перебуває в іпотеці і в силу закону перебуває під забороною, а стягнув з відповідача суму заборгованості.

Державний виконавець , отримавши виконавчий лист, та відкривши виконавче провадження діяв у спосіб, передбачений законом «Про виконавче провадження» і наклав арешт на кошти, які перебувають на рахунках боржника в різних установах банку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні скарги.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді