Справа № 428/5548/17
Провадження №2/428/1739/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, витрачених позивачем на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з червня 2012року по серпень 2015 року включно в розмірі 8826,78 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.10.1998 року по 10.12.2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3. Донька після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачем. За період з червня 2012 року по серпень 2015 року включно позивачем на утримання дитини були витрачені додаткові кошти у сумі 17653,56 грн., половину з яких відповідач відмовляється компенсувати. З огляду на викладене позивач звернулася з даним позовом до суду.

Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 24.10.1998 року по 10.12.2009 року. Вказане підтверджується копіями свідоцтва про одруження серії І-ЕД №33861 від 24.10.1998 року та свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД №117864 від 14.12.212 року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №113559 від 08.09.1999 року ОСОБА_4 народилася 18.08.1999 року, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

До матеріалів справи також надані докази на підтвердження факту понесення позивачем за період з червня 2012 року по серпень 2015 року включно додаткових витрат на утримання дитини в сумі 17653,56 грн.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 18 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги матеріали справи, вбачається, що позивач за період з червня 2012 року по серпень 2015 року включно понесла додаткові витрати на утримання дитини в сумі 17653,56 грн., 50% з яких бажає стягнути з відповідача.

Суд звертає увагу на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у звязку із чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зі змісту квитанції № 18 від 14.06.2017 року, наявній у матеріалах справи, вбачається, що понесені позивачем судові витрати складають 640 грн., у звязку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплачених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додаткові витрати, витрачені на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з червня 2012 року по серпень 2015 року включно в розмірі 8826 грн. 78 коп. (вісім тисяч вісімсот двадцять шість гривень сімдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С.Журавель