БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/565/17
Провадження № 2/497/475/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., при секретарі судового засідання Бекметовій Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2017 року до суду надійшов вищевказаний позов, який пізніше позивач уточнив (а.с.33), та яким позивач просив стягнути на його користь з відповідача матеріальні збитки в сумі 10000грн. та 50000грн. моральної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вироком Болградського районного суду Одеської області від 19.01.2017 року, що наразі набрав законної сили і ніким не був оскаржений, відповідач був засуджений за ст.122ч.1 КК України з застосуванням ст.ст.75,104 КК України до двох років позбавлення волі з випробуванням, строком на один рік за спричинення йому, позивачу, тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що привели до розладу здоровя понад 21 день, та потягли за собою моральні страждання потерпілого, оскільки в нього було травмовано щелепу, з-за чого він не міг тривалий час вживати нормальним шляхом їжу, і досі потребує коштовної консультації та лікування в інституті лицьової хірургії в м.Одеса, але позбавлений такої можливості з-за тяжкого матеріального стану і значними для нього витратами на лікування відразу після одержання травми.

24.04.2017 року ухвалою суду позовна заява збула залишена без руху для усунення недоліків, які, опісля були усунуті позивачем.

04.05.2017 року позивач надіслав заяву про відстрочку сплати судового збору в даній цивільній справі - до ухвалення судом рішення по суті.

Відповідно до ст.82ч.1 ЦПК України та ст.8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, ухвалою відстрочив сплату судового збору на строк, не більш, ніж до ухвалення судового рішення у справі по суті.

У судове засідання сторони, будучи сповіщеними належним чином, не зявилися позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, відповідач, будучи сповіщеним одного разу судовою повісткою, удруге під підпис в приміщенні суду, - у судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, заперечень, пояснень щодо предмету позову суду не надавав.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

-вироком Болградського районного суду Одеської області від 19.01.2017 року, що наразі набрав законної сили і ніким не був оскаржений, відповідач був засуджений за ст.122ч.1 КК України з застосуванням ст.ст.75,104 КК України до двох років позбавлення волі з випробуванням, строком на один рік за спричинення позивачу середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.6-10);

-злочином, згідно вказаного вироку, відповідач спричинив позивачу тілесні ушкодження, що призвели до витрат позивача на лікування це підтверджується наданими суду доказами (а.с.11-14,16-23,55).

Згідно із ч. 4 ст. 61 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вироком суду встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідачів позивачу заподіяно матеріальну та моральну шкоду і ця обставина є обовязковою для суду при розгляді цієї справи.

Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, повязані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

Так, статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Матеріалами, представленими суду і дослідженими судом доказами встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму більш, ніж 10000грн, але саме цю суму позивач зміг підтвердити зібраними квитанціями.

Суду не надано відомостей того, що відповідач відшкодував або мав намір відшкодувати у добровільному порядку хоча б частину витрат позивача, повязаних з лікуванням після травми, спричиненої відповідачем.

Крім того, визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом установлено, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачами, позивач зазнав моральних страждань, злочин, вчинений відповідачами призвів до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача, останній зазнав душевних страждань.

При цьому, не дивлячись на те, що з часу вчинення злочину сплинув тривалий період часу, проте відповідачі не вжили заходів щодо повного відшкодування позивачу матеріальної і моральної шкоди та не сприяли усуненню негативних наслідків вчиненого ними злочину. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач.

Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачами злочином позивачу завдано моральної шкоди, що не заперечив відповідач.

При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.

На думку суду, у даному випадку компенсація моральної шкоди, завданої позивачу, не поглинеться самим лише фактом визнання відповідачами винними у заподіянні моральної шкоди. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на це, ураховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, можливість відновлення немайнових втрат, недопущення безпідставного збагачення позивача, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу є 50000 грн. з урахуванням того, що страждання його продовжуються, він потребує складного оперативного лікування, а перед цим - обстеження та консультацій в м.Одеса, - до якої йому далеко добиратися та важко з-за тішесних ушкоджень.

Аналіз досліджених у судовому засіданні та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачами його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, він в повному обсязі обґрунтував розмір моральної шкоди, а тому його позов належить задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідачів в дохід держави слід стягнути 640грн. судового збору.

Керуючись статтями 28 КПК України, 22,23,1166-1168,1196 ЦК України, та ст.ст.1, 3, 10, 11, 57-62, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривеньна відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, та 50000 (пятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Болградським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яка подається до канцелярії суду особисто відповідачем, або його представником, або надсилається ними поштою на адресу суду.

Рішення також може бути оскаржене зацікавленими особами шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня отримання його копії, а відповідачем - після отримання копії ухвали суду про відмову у перегляді заочного рішення.

Суддя А.В.Кравцова