У х в а л а

іменем україни

21 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В.,

МаляренкаА.В.,

СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області ОстащенкоНаталя Олександрівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Н.О., про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що з серпня 2000 року вона почала проживати однією сім'єю із ОСОБА_8 в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, вони проживали однією сім'єю на одній житловій площі та вели спільне господарство до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час їхнього спільного проживання ними було набуто право власності па наступне майно: судно «ІНФОРМАЦІЯ_3» - тип та призначення роз'їзний катер, вартістю 43 223 грн; автомобіль Opel «Kadet Karavan», вартістю 13 тис. грн.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, крім зазначеного вище майна, на: житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0806 га з цільовим призначенням для обслуговування зазначеного житлового будинку; гараж НОМЕР_2 у гаражному кооперативі «Старт», який знаходиться по вул. Зінченка (Чижикова), 3д у м. Очакові Миколаївської області.

Спадкоємцями першої черги є вона - ОСОБА_4 та донька померлого від першого шлюбу ОСОБА_5

На момент подання заяви домовленість між ними щодо добровільного поділу майна подружжя та спадкового майна відсутня.

На підставі викладеного позивач просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що з серпня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім'єю; визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_8 наступне майно: судно «ІНФОРМАЦІЯ_3» тип та призначення роз'їзний катер, вартістю 43 223 грн, автомобіль Opel «Kadet Karavan»,вартістю 13 тис. грн, разом 56 223 грн; виділити позивачу 1/2 частини переліченого майна, зокрема: судно «ІНФОРМАЦІЯ_3» тип та призначення роз'їзний катер, автомобіль Opel «Kadet Karavan»; визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на наступне майно: 1/2 частини житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0806 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована по АДРЕСА_1; Ѕ частини гаража НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Старт», який знаходиться по вул. Зінченка (Чижикова), 3д у м. Очакові Миколаївської області; 1/4 частини судна «ІНФОРМАЦІЯ_3» тип та призначення роз'їзний катер; 1/4 частини автомобіля Opel «Kadet Karavan».

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задоволено частково. Встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 з 01 січня 2004 року по день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано об'єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_4 самохідне моторне прогулянкове судно «ІНФОРМАЦІЯ_3» модель «1411», 1982 року побудови, та автомобіль марки «Opel Kadett Karavan», державний номерний знак НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_4 право спільної часткової власності на 1/2 частини самохідного моторного прогулянкового судна «ІНФОРМАЦІЯ_3» модель «1411», 1982 року побудови, та автомобіля марки «Opel Kadett Karavan», державний номерний знак НОМЕР_1.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7 просить скасувати судові рішення в частині задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити в скасованій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених вимог, судові рішення в частині відмови в задоволенні позову залишити без змін.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Про утворення особами сім'ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім'ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчить положення ст. 74 СК України. Встановлення такого факту передбачено в судовому порядку (ст. 256 ЦПК України).

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісною власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Встановивши фактичні обставини справи та надавши відповідну правову оцінку наданим сторонами доказам суди дійшли обґрунтованих висновків щоб вважати, що позивач та ОСОБА_8 з 2004 року по день його смерті спільно проживали, були пов'язані спільним господарство, мали взаємні права та обов'язки і між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов'язків, з'ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте),а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Частково задовольняючи позовні вимоги про поділ спільного майна судами також було встановлено, що саме це майно було придбано в період спільного проживання як чоловік та жінка, та за спільні кошти.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7 відхилити, рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

О.В.Ступак