Пр.№2/756/4502/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Майбоженко А.М.

при секретарі - Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, зміну імені дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, зміну імені дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач майже одразу після народження сина тижнями не з'являвся вдома, байдуже ставився до дитини, нехтував проблемами сім'ї, у зв'язку з чим позивач змушена була переїхати до своїх батьків, коли дитині було два місяці. У вересні 2015 року відповідач дзвонив позивачу зі страшними погрозами викрасти дитину і скалічити її життя, після чого перебуваючи у нетверезому стані прийшов до квартири, де вона проживала з дитиною та вимагав віддати йому дитину, у зв'язку з чим позивачем було викликано працівників поліції. Після чого відповідач зник із життя дитини, не допомагає фінансово, не виконує жодних обов'язків батька. 29 червня 2017 року, після надання дозволу Оболонською районною у м. Києві державної адміністрації, позивачка змінила прізвище дитини на своє - ОСОБА_3.

Крім того, ще до народження дитини позивач була впевнена, що дасть їй власне ім'я «ОСОБА_3», однак при реєстрації дитини відповідач сам зайшов до кабінету реєстратора, в той час як вона знаходилась з новонародженим у коридорі, та не зважаючи на її побажання дати дитині ім'я «ОСОБА_3», на власний розсуд надав дитині власне ім'я «ОСОБА_3».

Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього ОСОБА_3, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі на розсуд суду з подальшою індексацією, стягнути аліменти за минулий час, починаючи з моменту подання першого позову про це 07.10.2015 року, а також змінити власне ім'я дитини з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що відповідач з дитиною зовсім не спілкується, не цікавиться її розвитком, вихованням, матеріально не допомагає. Наполягала на зміні власного імені дитини з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», оскільки відповідач при реєстрації сина виявив своє бажання надати дитині власне ім'я, однак всі оточуючі називають дитину «ОСОБА_3» і дитина усвідомлює дане ім'я як власне.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає їх безпідставними, необґрунтованими, та такими що суперечить інтересам дитини ОСОБА_3 А також пояснив суду, що він бажає спілкуватися з сином, займатися його вихованням, надавати матеріальну допомогу в силу можливості, а спір щодо позбавлення його батьківських прав виник у зв'язку з конфліктними відносинами з позивачем, яка перешкоджає спілкуванню з сином. Вважає що зміна власного імені дитини може спричинити психологічну травну, яка в майбутньому буде мати негативні наслідки для дитини. Проти сплати аліментів не заперечував, однак просив суд призначити аліменти на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., в частині сплати аліментів за минулі три роки просив суд відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що вважає позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав недоцільним, таке рішення прийнято комісією з питань захисту прав дитини.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач та відповідач мають спільного сина ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З осені 2015 року позивач та відповідач проживають за різними адресами.

Відповідно до Довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 24.03.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 та її син ОСОБА_6.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 29.12.2015 року приміщення квартири АДРЕСА_2, де проживає малолітній ОСОБА_3, встановлено, що мати з дитиною мають окрему кімнату, де у дитини є власне ліжко, багато різноманітних іграшок, засоби гігієни, речі відповідно до сезону. В приміщенні квартири та в кімнаті, де мешкає дитина чисто та прибрано.

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 18.08.2107 року, в приміщенні квартири, де проживає малолітній ОСОБА_3, його сім'я займає окрему кімнату, яка облаштована розсувним диваном, дитячим ліжком, шафою для одягу. Хлопчик забезпечений одягом відповідно до сезону, має достатньо іграшок.

Згідно характеристики від 11.07.2017 року на ім'я дитини ОСОБА_6, який відвідує молодшу ясельну групу Дошкільного навчального закладу №660, вбачається, що вихованням дитини займається мама та прабабуся, батько дитини жодного разу у садочок не з'являвся. Крім того, дитина відкликається на ім'я «ОСОБА_3».

З листа в.о. директора ДНЗ №660 ОСОБА_8 вбачається, що 28.07.2017 року до неї звертався ОСОБА_2 з приводу побачення з сином ОСОБА_6, так як ніяких попереджень, заяв з боку матері не було, а також не було постанови суду, яка б забороняла батьку бачитись з дитиною, то прохання було задоволено. Крім того під час розмови ОСОБА_2 цікавився як розвивається його сином, чи не має проблем зі здоров'ям, в яку він ходить групу, чи не має заборгованості за харчування.

Відповідно до довідки, виданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва від 28.11.2016 року за №16-143 під час амбулаторних прийомів з дитиною ОСОБА_6 завжди присутня мати ОСОБА_1 Батько з приводу з'ясування стану здоров'я сина до лікарів Центру не звертався. Крім того, з довідки вказаного Центру від 17.07.2017 №18-1358 дитина ОСОБА_6 відкликається на ім'я ОСОБА_3.

Згідно Інформаційної довідки за результатами роботи з психологом малолітнього ОСОБА_3 від 06.09.2017 року №25-10-391, хлопчик на ім'я ОСОБА_3 не реагував та постійно говорив психологу, що його звати ОСОБА_3. З урахуванням інтересів дитини вважається за доцільне розглянути питання про зміну імені хлопчика.

Розпорядженням голови Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації №388 від 29.06.2017 року, надано дозвіл на зміну прізвища малолітньому ОСОБА_6 на прізвище його матері «Живанюк».

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 11.09.2017 року №104-7468 вбачається, що Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, не рекомендує позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитись неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.15 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення.

Вирішуючи спір про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, судом враховується дані про особу ОСОБА_2, позитивні дані, що його характеризують, те, що він бажає приймати активну участь у вихованні дитини, допомагати їй матеріально, наявність особистої прихильності батька до дитини, психологічну прив'язаність до сина й бажання бути батьком, та вважає за необхідне відмітити, що позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом, рішення про що може бути прийнято судом за відсутності вищевказаних обставин.

Відтак, суд вважає за необхідне не позбавляти відповідача батьківських прав, попередивши про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини, й покласти на службу у справах дітей контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України).

За таких обставин, суд вирішує задовольнити позовні вимоги частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на сина ОСОБА_3 Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має мінливий заробіток, та має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому суд вважає правильним визначитиаліменти у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. При цьому, підстав для стягнення аліментів з 07.10.2015 року, з урахуванням положень ст.191 СК України, суд не вбачає, оскільки в обґрунтування вимог про це позивач посилається на те, що вона вже зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів у вказану дату. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 05.02.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку з поданням нею заяви про це. Інших належних та допустимих доказів щодо вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які не були бути одержані у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, матеріали справи не містять.

Згідно ст.294 ЦК України фізична особа має право на ім'я.

Згідно ст.146 СК України ім'я дитини визначається за згодою батьків.

Зміна імені дитини не передбачена відповідною статтею глави 13 Сімейного кодексу України, тому відповідно до ч. 3 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини.

Відповідно до ч. 5 ст. 148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР України N 789-ХІІ від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 7 цієї ж конвенції Дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 12 цієї Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини, зокрема, має спрямовуватися на розвиток її особистості.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, суд вважає, що рішення про зміну власного імені дитини в повній мірі відповідає його інтересам, позбавить дитину зайвого психологічного навантаження та можливого стресу внаслідок вимушеного для нього зміни власного імені зі сторони оточуючих осіб, оскільки в його віці власне ім'я є основним засобом самоідентифікації в оточуючому світі. При прийнятті рішення про це, виходячи з аналізу зібраних у справі доказів, судом встановлено, що після досягнення дитиною першого року життя, його батьки проживають окремо, дитина виховується в сім'ї матері, де його іменують «ОСОБА_3». Саме за цим ім'ям дитина іменується в дошкільному навчальному закладі, медичній установі. Батько за цей час в житті дитини був відсутній, оскільки тимчасово самоусунувся від участі у його житті та вихованні, що призвело до відсутності в житті дитини осіб, які на період формування його раннього світогляду, могли вплинути на усвідомлення дитиною власного імені, відмінного від того, що привите у найближчому оточенні. З цих підстав, враховуючи рекомендації психолога Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с.92), суд вважає можливим зміну власного імені дитини ОСОБА_3 з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволення у обсязі та на підставах, що зазначені вище.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду щодо стягнення в межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 80, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 191 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Оболонська районна в м.Києві державна адміністрація про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, зміну імені дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 02.08.2017 року і до повноліття дитини.

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, №2130 від 19.09.2014 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м.Києві, виправивши власне ім'я дитини з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Майбоженко