Справа № 235/790/17
Провадження № 2/235/621/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 липня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 у м. Покровську Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Хусама, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 Хусама, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення батьківства.

В обґрунтування заяви вказує, що з 25.09.2012 року відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак, фактично вони проживали окремо з початку 2013 року. У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Красноармійського суду Донецької області з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Позивач зазначає, що з початку 2014 року він почав зустрічатися с ОСОБА_4, а у січні 2015 року вони почали жити разом, однією родиною. Зареєструвати шлюб вони не мали можливості, оскільки відповідачі перебували у шлюбі, а через проведення АТО державні органи було переведено до інших міст та вони не мали змоги розірвати шлюб.

02.07.2016 року в них з ОСОБА_4 народився їх син - ОСОБА_5. Однак, у звязку з тим, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з матірю ОСОБА_5 - ОСОБА_6, батьком дитини було записано ОСОБА_2 Хусама, тому і відомості про дитину було записано у свідоцтві про народження як - ОСОБА_7 ОСОБА_5 Хусамович, що не відповідає дійсності, оскільки біологічним батьком дитини є він.

З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким визнати його батьком ОСОБА_7 ОСОБА_5 Хусамовича, виключити з актового запису відомості про батька ОСОБА_2, громадянин ОСОБА_8 Арабської Республіки, внести до актового запису про народження відомості про батька: «ОСОБА_1, громадянин України», змінити прізвище та по батькові дитини - ОСОБА_7 ОСОБА_5 Хусамович на ОСОБА_9.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутності, наполягає на задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, просить позов задовольнити (а.с. 26).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст.15, ч. 1 ст.3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті..

Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини

Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа. котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них,

Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, 20.09.2012 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 Хусамом та ОСОБА_10 (прізвище змінено на ОСОБА_3), актовий запис № 383 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 ОСОБА_5 Хусамовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, у графі «батько» зазначено ОСОБА_2, оскільки мати ОСОБА_5 перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.01.2017 року, яке набрало законної сили 24.03.2017 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 Хусамом та ОСОБА_6 Дарєю Ігорівною, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, 20.09.2012 року, актовий запис № 383.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2017 року за клопотанням позивача у справі було призначено судово-медичну генетичну експертизу.

Згідно висновку експерта № 191 від 23.05.2017 року, ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_11 і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, вірогідність цього за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. (а.с. 48-49).

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р.«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини народженої після 01.01.2004 року, суд має вирішувати відповідно до вимог ч.2 ст. 128 СК України.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявленя необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та журналами судових засідань.

Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності.

Таким чином, суд вважає підтвердженим факт батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_11 ОСОБА_5 Хусамовича та приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання батьківства є обґрунтовані та підставні, та як наслідок внесення змін до актового запису про народження дитини, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 79, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Хусама, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_3 ОСОБА_5 Хусамовича, який народився 02 липня 2016 року у м. Донецьку, мати якого є ОСОБА_12, громадянка України, із внесенням змін до актового запису про народження, шляхом зміни прізвища дитини з «Кочетков-Ісмаеіл» на «Клименко», та по-батькові з «Хусамович» на «Олександрович».

Виключити з актового запису про народження № 44 від 17 січня 2017 року відомості про батька ОСОБА_2, громадянин ОСОБА_8 Арабської Республіки.

Внести зміни до актового запису, зробленого 17 січня 2017 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 44 про народження ОСОБА_3 ОСОБА_5 Хусамовича, вказавши у графі «прізвище» «Клименко», «по батькові» «Олександрович», батько ОСОБА_1, громадянин України.

Заочне рішення може бути переглянуто Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів