Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2934/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_2, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що 02.05.2004 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалась з 1/4 частини житлового будинку в м.Виноградів, вул.Б.Бартока, 8 Закарпатської області, на який у позивача відсутній правовстановлюючий документ. Після смерті матері ОСОБА_1 було прийнято спадщину так як на час відкриття спадщини він постійно проживав зі спадкодавцем в АДРЕСА_1 (колишня вул.З.Космодемянської), а після смерті матері перейшов проживати до своєї бабусі по материній лінії ОСОБА_5 в спадковий житловий будинок, розташований в м.Виноградів, вул.Б.Бартока, 8, де з своєю дружиною та дітьми проживає й на даний час. Батько позивача спадщину після смерті матері не прийняв. 25.05.2011 року померла бабуся позивача - ОСОБА_5, з якою він спільно проживав, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалась з 3/8 частини вище вказаного житлового будинку, який розташований в м.Виноградів, вул.Б.Бартока, 8. Бабуся за своє життя мала укладений другий шлюб з ОСОБА_6, з яким придбали житловий будинок в рівних частках по 1/4 частині кожному. 28.09.1999 року помер другий чоловік бабусі, після смерті якого в рівних частках, а саме 1/8 частину успадкували його дружина і бабуся позивача. Заповітом від 02.03.2000 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 Отже, після смерті матері ОСОБА_4 позивач успадкував 1/4 частину спадкового будинку, а після смерті бабусі ОСОБА_5 5/8 частин житлового будинку. Звернувшись до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі та за законом після смерті матері, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно та рекомендовано звернутися в суд. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 5/8 частини житлового будинку в м.Виноградів по вул.Б.Бартока, 8.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує відносно заявлених позовних вимог ОСОБА_1

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 02.05.2004 року померла мати позивача ОСОБА_4, мешканка АДРЕСА_2 (тепер це вул.ОСОБА_7), після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалась з 1/4 частини житлового будинку в м.Виноградів, вул.Б.Бартока, 8 Закарпатської області, на який у позивача відсутній правовстановлюючий документ. Після смерті матері ОСОБА_1 було прийнято спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини він постійно проживав зі спадкодавцем в АДРЕСА_1 (колишня вул.З.Космодемянської), а після смерті матері перейшов проживати до своєї бабусі по материній лінії ОСОБА_5 в спадковий житловий будинок, розташований в м.Виноградів, вул.Б.Бартока, 8, де з своєю дружиною та дітьми проживає й на даний час. Також він з 09.12.1996 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батько позивача ОСОБА_3 спадщину після смерті матері не прийняв, оскільки на час відкриття спадщини у звязку з роботою виїхав з місця свого проживання, не заперечує факту прийняття спадщини позивачем 1/4 частини вище вказаного житлового будинку.

Також 25.05.2011 року померла бабуся позивача ОСОБА_5, з якою він спільно проживав, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалась з 3/8 частини вище вказаного житлового будинку, який розташований в м.Виноградів, вул.Б.Бартока, 8.

Бабуся позивача за своє життя мала укладений другий шлюб з ОСОБА_6, після укладення якого продала іншу свою нерухомість і вони купили даний житловий будинок в м.Виноградів, вул.Б.Бартока, 8 (тоді це була вул.Садова), а саме згідно договору купівлі-продажу від 27.03.1978 року даний житловий будинок був куплений у громадянина ОСОБА_8 в рівних частках по 1/4 частині кожному чотирма громадянами: бабусею і матірю матері ОСОБА_9, її другим чоловіком ОСОБА_6, матірю позивача ОСОБА_10 (її дівоче прізвище) ОСОБА_11 та дядьком позивача ОСОБА_10, який є сином бабусі позивача і рідним братом матері позивача.

28.08.1999 року помер другий чоловік бабусі позивача ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина 1/4 частина даного спадкового житлового будинку, яку в рівних частках, а саме 1/8 частину успадкували його дружина і бабуся позивача ОСОБА_5, про що їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.08.2001 року, а іншу 1/8 частину успадкувала донька спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_12, мешканка м.Виноградів, вул.Тюльпанів,22, про що їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.05.2000 року.

1/4 частина даного житлового будинку на даний час так і належить дядьку позивача ОСОБА_10, який проживає за межами Закарпатської області.

Оригінал вище вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.03.1978 року у позивача відсутній і його копію ним отримано в КП «Виноградівське РБТІ» на запит адвоката.

Заповітом, посвідченим 02.03.2000 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_13, ОСОБА_5, проживаюча в ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося заповіла онуку ОСОБА_1.

Позивачем прийнято спадщину після смерті бабусі, так як він постійно проживав без реєстрації з нею майже сім років спадковому житловому будинку в м.Виноградів, вул.Б.Бартока, 8, а також на протязі встановленого законом шестимісячного строку подав до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа. Він організував і провів похорон бабусі, з якою постійно проживав до дня смерті, факт проживання в спадковому будинку підтверджується довідкою-підтвердженням Виноградівської міської ради № 577 від 15.09.2017 року.

Таким чином, після смерті матері ОСОБА_4, позивач успадкував 1/4 частину спадкового будинку, а після смерті бабусі ОСОБА_5 - 1/4 частину житлового будинку та її 1/8 частину, яку вона отримала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6. Тобто, 1/4+1/8+1/4 = 5/8 частин житлового будинку, які позивач успадкував, однак з незалежних від нього причин не може оформити за собою спадкових прав в нотаріальній конторі.

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 616 від 02.09.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м.Виноградів по вул.Б.Бартока, 8 Закарпатської області будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість його станом на серпень 2017 року становить 185 143 грн. Згідно даних технічного паспорту будинок побудований в 1923 році.

З даними документами позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі та за законом після смерті матері, але йому було надано письмову відповідь № 310/01-16 від 03.08.2017 року про те, що у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, скільки на житловий будинок має бути представлено правовстановлюючий документ, який повинен бути зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в разі відсутності даних документів рекомендовано звернутись до суду.

У позивача відсутній оригінал вище вказаного договору купівлі-продажу від 27.03.1978 року, копію його отримано в КП «Виноградівське РБТІ» і навіть, якщо отримати дублікат даного договору, зареєструвати його на померлих осіб в реєстрі речових прав на нерухоме майно не має можливості.

Відповідачем по справі є батько позивача - ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_1, який спадщину не прийняв і не претендує на неї, інших спадкоємців немає.

На підставі вище викладеного позивач змушений звернутись до Виноградівського районного суду із позовом про визнання за ним права власності на 5/8 частини вище вказаного спадкового житлового будинку, інвентарна вартість якої становить 115 715 грн.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Ст.1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_2, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОК НОМЕР_1, право власності на 5/8 частини житлового будинку із загальною корисною площею 99,1 кв.м., в тому числі житловою площею 61,81 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в м.Виноградів, вул.Б.Бартока №8 Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла 25.05.2011 року в м.Виноградів Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_14