РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря Брагіної І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1,зацікавлена особа Шевченківське об*єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя,про встановлення факту,що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася до суду з заявою про встановлення факту трудових відносин,який має юридичне значення для оформлення пенсії.

В заяві зазначає,що в період з 19.01.1979 р.по 23.11.1997 р.вона працювала на посаді закрійника у «Запорізькому надомному комбінаті праці»,звільнена була за власним бажанням по ст.38 КЗпП України.

з метою оформлення пенсії за віком,у червні 2017 р.звернулася до Шевченківського об*єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя,де при перевірці трудової книжки було виявлено,що запис про звільнення із вказаного підприємства не завірений печаткою,що є перешкодою для оформлення пенсії,оскільки період роботи на вказаному підприємстві не зарахований до загального стажу роботи заявника.

Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту трудових відносин є необхідним для оформлення пенсії,в інший позасудовий спосіб вона не може підтвердити трудовий стаж архівними документами через їх відсутність на зберіганні,спір про право відсутній,просить суд встановити факт роботи в «Запорізькому комбінаті надомної праці» в період з 19.01.1979 р.по 23.11.1997 р.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити з викладених вище підстав.Пояснила,що 19.01.1979 р.була прийнята на роботу у «Запорізький комбінат надомної праці» на посаду швачки,про що був зроблений запис у її трудовій книжці,згодом переведена на посаду закрійника,де постійно працювала по 23.11.1997 р.В зв*язку із зміною підприємством назв та організаційних форм,на момент її звільнення підприємство мало назву «Запорізький комбінат надомної праці»,проте запис про звільнення не був завірений печаткою підприємства через неналежне ставлення директора до цього питання, що заявник своєчасно не виявила. У червні 2017 р.ОСОБА_1звернулася до Шевченківського об*єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя,де при перевірці трудової книжки було виявлено,що запис про звільнення із вказаного підприємства не завірений печаткою,це є перешкодою для оформлення пенсії,оскільки період роботи на вказаному підприємстві не зарахований до загального стажу роботи заявника,чим порушені її права на соціальних захист.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався належним чином шляхом направлення судової повістки,яку вручено завчасно,про свою позицію у справі суд не повідомив.

Відповідно до ст.169 ЦПК України в зв*язку з неявкою без поважних причин в судове засідання представника зацікавленої особи,належним чином повідомленого і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд за згодою заявника та його представника розглядає справу без його участі.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, допитавши свідка,суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо, процес трудової діяльності, її організація регулюється трудовим законодавством.

Згідно ст.24 КЗпП України трудовий договір укадається як правило у письмовій формі та оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працiвника на роботу.

Як встановлено з матеріалів справи,ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,19.01.1979 р.була прийнята на роботу на посаду швачки 3 розряду у «Запорізький комбінат надомної праці» на підставі наказу № 13-к від 01.02.1979 р.,про що у трудовій книжці ОСОБА_2зроблено запис за № 5,що підтверджує виникнення та існування між заявником та роботодавцем трудових відносин.

23.11.1997 р.ОСОБА_2була звільнена з підприємства на підставі наказу № 213 від 23.11.1997 р.по ст.38 КЗпП України,про що у трудовій книжці зроблено запис № 11,завірений штампом підприємства та підписом уповноваженої особи.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3показала,що приблизно з 1983 р.по 1997 р.працювала разом з ОСОБА_1О.у «Запорізький комбінат надомної праці» ,їхнє працевлаштування офіційно оформлювалося у трудовій книжці,проте після зміни керівництва підприємство поступово занепадало,а остання директор неуважно ставилася до оформлення трудових книжок звільнених працівників,через що у багатьох з їхніх колег виникли проблеми при підтвердженні трудового стажу.

Як встановлено п.4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників,затвердженої Наказом Міністерства праці України,Міністерства юстиції України,Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93р.N 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р.за N 110 ,у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому

підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З наведеного суд встановив,що при звільнені ОСОБА_1 Т.А.23.11.1997 р.з роботи не були належним чином виконані приписи законодавства щодо оформлення трудової книжки працівника,що на теперішній час створює їй перешкоди у оформленні пенсії.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств,Орендне виробничо-комерційне підприємство «Комбінат надомної праці» місце знаходження м.Запоріжжя,вул.Кузнецова 36а,з 28.01.2005 р.знаходиться у стані припинення.

Згідно довідки архівного управління Запорізької міської ради № 03-05/Г-249 від 01.06.2017 р.,документи «Комбінату надомного труда» на зберігання до архівного відділу не надходили.

Відповідно до ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки іншим способом заявник не може підтвердити факт трудових відносин з підприємством,яке у стані припинення,від цього юридичного факту залежить виникнення її права на пенсію,ОСОБА_2обґрунтовано звернулася до суду із вказаною заявою окремого провадження,оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 60,208-209, 212-215, 218,256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту,що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт роботи ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,у «Запорізькому надомному комбінаті праці» в період з 19.01.1979 р.по 23.11.1997 р.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення,а особами,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,-протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко