У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 12 липня 2017року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс», голови правління приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс» - ОСОБА_7 про стягнення компенсації, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс» в особі голови правління ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного Львівської області від 23 листопада 2016 року, в с т а н о в и л а: У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в районі аеропорту Таманрассет (Алжир) мала місце авіакатастрофа повітряного судна АН-12 приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» (далі - ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс»; авіакомпанія), в результаті якої загинув член екіпажу літака та її син - ОСОБА_6 21 жовтня 2014 року вона звернулася до авіакомпанії з проханням виготовити свідоцтво про смерть сина та виплату грошової компенсації, а 30 листопада 2014 року - заяву про повідомлення дати доставлення останків тіла сина та одержання свідоцтва про смерть. Посилаючись на те, що відповідачі не повідомили її про дату доставлення останків тіла сина в Україну, на початку 2015 року видали їх колишній дружині загиблого ОСОБА_9 та виплатили останній 29 жовтня 2014 року, 08 та 28 травня 2015 року грошову компенсацію в розмірі 60 200 доларів США, у зв'язку з чим остаточно просила суд на підставі ст .ст. 1218, 1241, 1261 ЦК України та Закону України «Про звернення громадян»: визнати дії ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» неправомірними щодо приховування факту смерті сина, неповідомлення заздалегідь про доставлення останків тіла для поховання, передачі тіла та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації, відшкодування шкоди - компенсації та порушення Закону України «Про звернення громадян»; визнати дії голови правління ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» ОСОБА_7 неправомірними щодо приховування факту смерті сина, неповідомлення заздалегідь про доставлення останків тіла для поховання, передачі тіла та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації, відшкодування шкоди - компенсації та порушення Закону України «Про звернення громадян»; стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на її користь 30 100 доларів США компенсації у зв'язку із смертю сина; зобов'язати голову правління ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» виконати вимоги заяви-вимоги від 18 травня 2015 року а саме:приїхати до неї та принести вибачення за смерть сина, а також передати особисто в руки розмір завданої майнової шкоди - компенсації за смерть сина у розмірі 30 100 доларів США та залишки його заробітної плати за півтора місяця годин перельотів. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з Приватного акціонерного товариства «авіакомпанія «Україна - Аероальянс» на користь ОСОБА_6 30 100 доларів США компенсації у зв'язку із смертю ОСОБА_6 У задоволенні позовних вимог щодо визнання дій Приватного акціонерного товариства «авіакомпанія «Україна - Аероальянс» неправомірними, визнання дій ОСОБА_7 неправомірними та зобов'язання голови Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс» ОСОБА_7 вчинити певні дії - відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання про стягнення судового збору. Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 щодо визнання дій ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» неправомірними щодо приховування факту смерті ОСОБА_6, неповідомлення заздалегідь про доставлення рештків тіла сина для поховання, передачі тіла сина та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації за смерть сина, відшкодування шкоди - компенсації за смерть сина, порушення Закону України «Про звернення громадян», визнання дії ОСОБА_7 неправомірними щодо приховування факту смерті, неповідомлення заздалегідь про доставлення рештків тіла сина для поховання, передачі тіла сина та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації за смерть сина, відшкодування шкоди - компенсації за смерть сина, порушення Закону України «Про звернення громадян», зобов'язання ОСОБА_7 виконати вимоги заяви-вимоги від 18 травня 2015 року а саме: приїхати за адресою АДРЕСА_1, до ОСОБА_6 та принести вибачення за смерть сина, передати особисто в руки розмір завданої майнової шкоди - компенсації за смерть сина у розмірі 30 100 доларів США та залишки заробітної плати за півтора місяця годин перельотів - відмовлено. Ухвалою апеляційного Львівської області від 23 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції залишеним без змін. У касаційній скарзі представник ПрАТ «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс» в особі голови правління ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині стягнення грошових коштів та судового збору і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В іншій частині рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду не оскаржується, а тому не підлягає перегляду в касаційному порядку. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановивши, що ОСОБА_9, діючи недобросовісно, через особисті неприязні стосунки не врегулювала питання розподілу сум компенсації з іншим спадкоємцем померлого - його матір'ю, у зв'язку з чим позивач в силу свого віку та стану здоров'я не мала можливості отримати Ѕ виплат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача половину розміру компенсації, оскільки відповідачу було відомо про наявність іншого спадкоємця. Проте з такими висновками судів погодитись не можна. Статтями 213, 214, 316 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Вказаним вимогам оскаржувані рішення не відповідають. Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в районі аеропорту Таманрассет (Алжир) мала місце авіакатастрофа повітряного судна АН-12 ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», в результаті якої загинув член екіпажу літака та син позивача - ОСОБА_6 Відповідно до ст. 117 Повітряного кодексу України в Україні здійснюється обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації. Обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації здійснюється страховиками-резидентами, які отримали в установленому порядку ліцензію на здійснення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації. Порядок і правила здійснення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з Порядком та Правилами проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації проводиться з метою забезпечення захисту інтересів експлуатантів, пасажирів, третіх осіб і включає, в тому числі, страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу. Страховим випадком вважається подія, внаслідок якої заподіяна шкода життю і здоров'ю членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу (смерть, інвалідність, тимчасова втрата працездатності) під час виконання ними службових обов'язків (з початку передпольотної підготовки до закінчення післяпольотних робіт). Страхова сума, встановлена договором обов'язкового страхування, не повинна бути меншою ніж 100 000 гривень за кожну застраховану особу. Для отримання суми страхової виплати страхувальник зобов'язаний надати страховику оригінали або нотаріально засвідчені копії документів, передбачених договором обов'язкового страхування, а саме: свідоцтво про смерть та документи про правонаступництво для спадкоємців (у разі загибелі чи смерті застрахованої особи). Страховик не пізніше ніж через 10 днів після отримання необхідних документів за умови встановлення факту настання страхового випадку згідно з договором обов'язкового страхування виплачує: у разі загибелі або смерті застрахованої особи внаслідок страхового випадку - спадкоємцю загиблого (померлого) згідно з законодавством - 100 відсотків страхової суми; Згідно з довідкою ПрАТ СК «Бусін» від 16 вересня 2014 року ОСОБА_6 був застрахований в даній страховій компанії як член екіпажу і авіаційного персоналу повітряного судна АН-12 відповідно до Порядку та Правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2002 року № 1535. Відповідно до умов договору обов'язкового страхування, укладеного між АТ СК «Бусін» та ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Альянс» від 07 липня 2014 року № 27-14/ЕК страхове відшкодування загальним розміром 100 000 гривень має бути сплачене спадкоємцям загиблого. При вирішенні спору, суд першої інстанції викладеного не врахував та не перевірив чи зверталася позивач, як спадкоємець померлого, до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та чи проведена виплата на її користь. Натомість, дійшовши висновку про стягнення з відповідача на користь позивача Ѕ частини компенсації у зв'язку зі смертю сина на підставі ст. 1218 ЦК України, суд першої інстанції не врахував роз'яснення, які надані у п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11, відповідно до якого у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи,їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору. Як вбачається з матеріалів справи, заявою від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_9, як законний представник ОСОБА_10, підтвердила отримання від авіакомпанії грошової компенсації у розмірі 17 200 доларів США (222 756 гривень 25 копійок) у зв'язку з авіакатастрофою, у якій трагічно загинув ОСОБА_6, зазначивши, що у випадку виявлення законних вимог (претензій) вищезазначену грошову компенсацію з боку інших спадкоємців, вона зобов'язується самостійно врегулювати вимоги (претензії) з іншими спадкоємцями. Наказом ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» від 27 лютого 2015 року № 251ос у зв'язку із смертю ОСОБА_6 вирішено нарахувати та виплатити родичам померлого компенсацію та 19 днів невикористаної відпустки. 08 травня 2015 року складено акт про виплату компенсації за підписом ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» та ОСОБА_9, як законним представником ОСОБА_10 (сина загиблого) про отримання грошової компенсації у розмірі 20 000 доларів США (414 449 гривень 20 копійок), в якому зазначено, що у випадку виявлення законних вимог (претензій) з боку будь-яких (відомих та невідомих) заінтересованих осіб щодо вказаної суми грошової компенсації або щодо відшкодування майнової та/або моральної шкоди чи інших належних платежів, виплат (відшкодувань), які охоплює дана грошова компенсація ОСОБА_9 зобов'язується самостійно врегулювати такі вимоги (претензії). Листом авіакомпанії від 15 березня 20015 року запропоновано позивачу компенсацію в сумі еквівалентній 20 000 доларам США з проханням письмово повідомити про надання згоди на її отримання. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не перевірив чи надавалась позивачем письмова згода на отримання компенсації з боку відповідача у визначеному розмірі або відмова від неї, не з'ясував загальну суму компенсації, отриману ОСОБА_9, як законним представником ОСОБА_10, отримання ними суми страхового відшкодування та дійшов передчасного висновку про покладення на відповідача обов'язку з виплати компенсації у розмірі 30 100 доларів США на користь позивача у зв'язку з ухиленням ОСОБА_9 від виконання зобов'язань, визначених у заяві від 29 жовтня 20145 року та акті 08 травня 2015 року, при цьому суд не встановив чи мали місце факт ухилення або обставини, що унеможливили вирішити питання про розподіл коштів між ОСОБА_6 та ОСОБА_9, яка не була залучена до участі у справі. Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та помилково залишив рішення без змін. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс» в особі голови правління ОСОБА_7 - ОСОБА_8 задовольнити частково. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного Львівської області від 23 листопада 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович Л.М. Мазур О.В. Попович