Справа № 154/1379/17 Головуючий у 1 інстанції: Пікула Н.В.
Провадження № 22-ц/773/1314/17 Категорія: 23 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Буг» до Фермерського господарства «Західний Буг», ОСОБА_1, третя особа, державний реєстратор виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Буг» про розірвання договору оренди землі, за апеляційною скаргою представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року СГ ТзОВ «Буг» звернулось в суд із зазначеним позовом. Покликалось на те, що 02 січня 2008 року між товариством та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі двох земельних ділянок площею 3,0337 га. і 2,3363 га. сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Микитчівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та належать на праві власності орендодавцеві ОСОБА_1 У 2008 році, вказаний договір оренди земельних ділянок, зареєстрований у Володимир-Волинському реєстраційно-виробничому офісі Волинської регіональної філії ДП «Центр ДКЗ», про що вчинено відповідний запис у Державному реєстрі земель. Строк дії договору 15 років.

Крім того позивач зазначав, що ОСОБА_1, без розірвання вказаного договору оренди землі та до закінчення строку його дії, 16 січня 2017 року уклав з фермерським господарством ОСОБА_4 «Західний Буг» нові договори оренди цих самих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, тим самим порушив його права як первісного їх орендаря.

За таких обставин СГ ТзОВ «Буг» просить визнати недійсними зазначені договори оренди земельних ділянок, укладені між відповідачами ОСОБА_1 та ФГ «Західний Буг» ОСОБА_4

У липні 2017 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 подав зустрічний позов, у якому вказував на те, що дійсно належні йому дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 5,37 га, у 2008 році передав в оренду СГ ТзОВ «Буг». Оскільки товариство, на його звернення, відмовилось проіндексувати розмір орендної плати, систематично порушувало строки її виплати та проводило розрахунок неякісним зерном, то просив суд, укладений між ним та СГ ТзОВ «Буг», договір оренди землі розірвати.

Ухвалою Володимир-Волинського міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2017 року даний зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом, заявленим СГ ТзОВ «Буг».

23 серпня 2017 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області ухвалено рішення, яким первісний позов СГ ТзОВ «Буг» задоволено, визнано недійсними договори оренди, № 1735, № 1736 від 16 січня 2017 року земельних ділянок площами: 3,0337 га., 2,3363 га., укладені між ОСОБА_1 і ФГ «Західний Буг» ОСОБА_4

У зустрічному позові ОСОБА_1 до СГ ТзОВ «Буг» про розірвання договору оренди землі відмовлено.

Стягнуто з відповідачів за первісним позовом в користь СГ ТзОВ «Буг» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору по 1600 грн. з кожного.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 ОСОБА_3 просить його скасувати як незаконне, прийняте судом з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ОСОБА_6 за зустрічним позовом.

Дослідившись обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи первісний позов СГ ТзОВ «Буг» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не мав права укладати договори оренди земельних ділянок з ФК «Західний Буг» ОСОБА_4 попередньо не розірвавши договір оренди землі тих самих земельних ділянок, укладений з товариством.

Відмовляючи у зустрічному позові ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав, що позивач не довів у судовому засіданні наявність фактів систематичності несплати йому орендної плати СГ ТзОВ «Буг» за орендовані земельні ділянки.

Такі висновки суду є правильними.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, договір оренди землі може бути розірваний за умови систематичної несплати орендної плати.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з договором оренди землі укладеним 02 січня 2008 року між ОСОБА_1 та СГ ТзОВ «Буг» і зареєстрованому у відповідному порядку, орендодавець передав у володіння і користування орендареві належні йому на праві власності земельні ділянки площею 3,0337 га. та 2,3363 га., які розташовані на території Микитичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, строком на 15 років, а орендар зобовязувався використовувати земельні ділянки відповідно до умов договору та сплачувати щороку орендну плату в розмірі 3 центнери зерна (а. с. 148-153).

Відповідно до п. 36 вказаного договору оренди, зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку.

Пунктами 38-39 цього договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Наведені обставини та умови договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та СГ ТзОВ «Буг», свідчать про те, що його дія може бути припинена, шляхом розірвання договору, у разі систематичної несплати орендної плати орендарем і лише за згодою сторін договору, а у разі відсутності такої згоди за рішенням суду. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається.

Крім того встановлено, що орендна плата за землю у період з 2008 по 2015 рік проводилась позивачем за первісним позовом СГ ТзОВ «Буг» згідно умов договору у натуральній формі зерном, а за 2016 рік у грошовому виразі у сумі 1744 грн. 21 коп. (а. с. 75 135, 138-139).

З наявних у матеріалах справи довідок № 59, № 60 від 31 липня 2017 року, виданих СГ ТзОВ «Буг», вбачається, що орендодавець ОСОБА_1 з письмовими заявами, скаргами щодо порушення чи невиконання орендарем умов договору землі до товариства не звертався (а. с. 136 137).

Також встановлено, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_1, без розірвання у встановленому порядку договору оренди землі з орендарем СГ ТзОВ «Буг», 16 січня 2017 року уклав два договори № 1735, № 1736 цих же земельних ділянок із ФГ «Західний Буг» ОСОБА_7, які з порушенням вимог ст. ст. 9, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» були зареєстровані у відповідному реєстрі (а. с. 10 11, 52 63).

Отже встановивши наведені обставини та давши їм вірну правову оцінку суд першої інстанції цілком підставно вважав порушеним право позивача за первісним позовом СГ ТзОВ «Буг» як орендаря земельних ділянок на вільне їх використання за цільовим призначенням, і таким, що підлягають судовому захисту.

Також, на думку колегії суддів, вірним є висновок суду щодо безпідставності вимог ОСОБА_1 до СГ ТзОВ «Буг» про розірвання укладеного між ними договору оренди землі за зустрічним позовом, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та не були встановлені судом факти систематичного порушення орендарем СГ ТзОВ «Буг» умов договору оренди землі, зокрема щодо невиплати орендної плати у встановлений строк та її розміру.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу відповідно до ст. 308 ЦПК України слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 серпня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді