АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1531/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

прокурор Синецька О.Ю.

представник зацікавленої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2014 року у справі за заявою прокурора Драбівського району в інтересах держави в особі Золотоношківської сільської ради Драбівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и л а :

Прокурор Драбівського району в інтересах держави в особі Золотоношківської сільської ради Драбівського району Черкаської області звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_8 померла 8 січня 2006 року, в цей день відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 2,72 га, проте на час розгляду справи вказане спадкове майно ніким не успадковане, оскільки родичі та утриманці померлої відсутні.

У звязку з чим прокурор просив суд визнати спадщину ( земельну ділянку площею 2,72 га.), яка відкрилася після смерті ОСОБА_8 відумерлою та передати у власність територіальної громади с. Золотоношка.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2014 року визнано спадщину, яка складається із земельної ділянки розміром 2.72 гектарів, вартість якої з урахуванням коефіцієнта індексації на 2014 рік становить 74 987,10 грн., яка відкрилась після смерті ОСОБА_8, відумерлою. Передано у власність територіальної громади с. Золотоношка в особі Золотоношківської сільської ради земельну ділянку площею 2.72 гектарів.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2014 року та ухвали нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, а тому відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що згідно акта про смерть № 1 від 10 січня 2006 року відділу реєстрації актів цивільного стану Драбівського райуправління юстиції Черкаської області, ОСОБА_8 померла 8 січня 2006 року в с. Золотоношка Драбівського району. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з земельної частки (пай) площею 2,72 га., яка належала ОСОБА_9 Спадкова справа на час звернення прокурора з позовом до суду після смерті ОСОБА_9 не заводилася.

Згідно витягу із спадкового реєстру даних про спадкоємців ОСОБА_8 на час звернення прокурора з заявою до суду не було.

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином підставами визнання спадщини відумерлою є: фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

ОСОБА_7, звернувшись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції зазначив, що він є онуком спадкодавця ОСОБА_8, та прийняв належну їй спадщину. Відповідно до наданого ним свідоцтва про право на спадщину від 03.02.2017 року , яке було видане ОСОБА_7 приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 на 1/2 частку спадкового майна, вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є її онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 Спадкове майно сертифікат на право на спадщину на земельну ділянку частку (пай) розміром 2,72 га, що належало померлій на підставі сертифікату серія ЧР-8 № 0080884.

Також, відповідно до розпорядження Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області від 24.02.2017 року № 70 було надано ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для подальшої реєстрації права приватної власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті ОСОБА_8

Отримання свідоцтва про право на спадщину за законом свідчить про те, що апелянт ОСОБА_12 у встановлений законом строк прийняв спадщину, а строки отримання самого свідоцтва про право на спадщину законом не визначено.

Таким чином, на даний час спадкоємцями майна, що залишилося після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_11 та ОСОБА_7, а тому відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції при розгляді даної справи були допущені порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора Драбівського району в інтересах держави в особі Золотоношківської сільської ради Драбівського району Черкаської області.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2014 року задовольнити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви прокурора Драбівського району в інтересах держави в особі Золотоношківської сільської ради Драбівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :