У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Прибужанівської сільської ради, треті особи: приватний нотаріус ЩурТ.В., ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності, визнання недійсними договору дарування житлового будинку та договору дарування земельної ділянки, державного акта на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок та господарські споруди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із вищезазначеним позовом, у якому просили поновити строк для звернення до суду, визнати житловий будинок, господарські будівлі і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, майном колишнього колгоспного двору та всіх осіб: ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 членами колгоспного двору ОСОБА_5, а станом на 15 квітня 1991 року учасниками спільної часткової власності у 1/8 частки для кожного учасника; визнати за кожним із позивачів право власності на 1/8 частки в житловому будинку та в господарських будівлях і спорудах, які розташовані за вказаною адресою; визнати недійсними правовстановлюючі документи: договір дарування житлового будинку; договір дарування земельної ділянки, площею 0,25 га, призначеної для будівництва житлового будинку і їх будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, посвідчені нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Щуром Т.В.; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею, 0,25 га.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами установлено, що 22 вересня 1976 року ОСОБА_5 було придбано у ОСОБА_11 житловий будинок, що належав їй на праві особистої власності в с. Лапаївка (на даний час с. Прибужани) 1950 року побудови (договір купівлі-продажу від 22 вересня 1976 року, погосподарські книги господарства ОСОБА_5).

В подальшому, у 1987 році ОСОБА_5, як власником вказаного будинку на праві особистої власності розпочато його реконструкцію із знесенням старого будинку та будівництвом взамін нього нового, у відповідності до чинного на той час закону (листи та довідки Прибужанівської сільської ради Кам'янка-бузького району Львівської області, проект забудови земельної ділянки, дозвіл на право закладки фундаментів на індивідуальне будівництво, акт виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель, рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_5 для будівництва індивідуального жилого будинку, тощо).

Будівництво нового будинку взамін старого, який підлягав зносу, здійснювалось до 2000 року, коли ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на новий (спірний) будинок АДРЕСА_1.

Отже встановивши, що відповідачем було здійснено будівництво нового індивідуального будинку взамін старого, що був придбаний у особисту власність, тобто фактично здійснено реконструкцію старого без зміни його правового статусу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх постановленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Прибужанівської сільської ради, треті особи: приватний нотаріус Щур Т.В., ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності, визнання недійсними договору дарування житлового будинку та договору дарування земельної ділянки, державного акта на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок та господарські споруди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов