Справа №591/5336/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1213/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області, треті особи: начальник ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області ОСОБА_5, заступник начальника ОСОБА_6, про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення суду ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вона, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 52078 грн. 08 коп., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 489 грн. 59 коп. та індексацію.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не дослідив графік її роботи, не допитав свідків для підтвердження обставин того, що вона була на роботі.

Крім того, судом не враховано обставини того, що в табелях обліку робочого часу вказано менший розмір окладу від встановленого їй посадового окладу. Також вважає, що судом не досліджено, що згідно п. 5.1.1. Колективного договору розмір премії, як складової зарплати, має становити від 10% до 100% створеного фонду преміювання, але їй у червні 2016 року відповідач виплатив тільки 5% премії, а в липні 2016 року у виплаті взагалі відмовлено.

В апеляційній скарзі йдеться і про те, що суд першої інстанції не врахував, що внаслідок зменшення їй розміру премії відбулась зміна оплати праці, що всупереч ст. 41 Закону України «Про професійні профспілки їх права та гарантії діяльності» та ст. 252 КЗпП України має відбуватись за погодженням з профспілковим органом, головою якого вона є. Позивач в апеляційній скарзі посилається також і на порушення відповідачем строків виплати зарплати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги та представника відповідача ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області ОСОБА_7 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з 28 листопада 1995 року по 08 листопада 2016 року ОСОБА_3 перебувала з відповідачем у трудових відносинах, що визнається сторонами.

Згідно довідки Сумської обласної профспілкової організації «Солідарність» від 30 листопада 2016 року ОСОБА_3 дійсно є головою первинної профспілкової організації «Солідарність» (а.с. 30).

Наказом ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області №391 від 31 жовтня 2016 року позивача звільнено з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, тобто, за прогули без поважних причин.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 15 травня 2017 року у цивільній справі №591/6531/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області, третя особа: Начальник ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області ОСОБА_5 про поновлення на роботі в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 191-196).

Згідно з п.п. з) п. 3.1.5 колективного договору, укладеного між адміністрацією ОСОБА_4 та профспілковими організаціями Державної служби охорони Сумської області на 2016-2018 роки, документом, який підтверджує роботу працівника і згідно з яким проводиться нарахування та виплата заробітної плати і грошового забезпечення, є місячний табель, який складається на підставі графіків роботи.

У табелях цивільних працівників ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області за період з січня по листопад 2016 року зазначено, що ОСОБА_3 у січні перебувала на лікарняному 10 календарних днів, у лютому у щорічній відпустці 20 календарних днів, у березні відпрацювала 1 день, 17 днів перебувала на лікарняному та 4 дні у щорічній відпустці, у квітні відпрацювала 10 днів та 11 днів знаходилася на лікарняному, у травні, червні відпрацювала відповідно 19 та 11 днів, у липні відпрацювала 5 днів, один з яких 7 годин, у серпні 4 дні, у вересні відпрацювала 1 день та протягом двох днів виконувала профспілкові обов'язки по 4 години в день, у жовтні знаходилася на лікарняному 13 календарних днів, відпрацювала 1 день та 1 день виконувала профспілкові обов'язки протягом 4 годин, у листопаді знаходилася на лікарняному 4 календарних дні (а.с. 38-47).

Наказом начальника ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області ОСОБА_5 № 219 від 01 липня 2016 року за систематичне порушення трудової дисципліни ОСОБА_3, фахівця ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області, позбавлено премії у розмірі 50% за червень 2016 року (а.с.158-159).

Наказом цього ж ОСОБА_4 № 254 від 29 липня 2016 року за систематичне порушення трудової дисципліни ОСОБА_3, фахівця ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області, позбавлено премії у розмірі 100 % за липень 2016 року (а.с. 6).

Відповідно до довідок про нарахування заробітної плати за період з січня по листопад 2016 року у січні позивачці була нарахована допомога в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за 10 календарних днів у розмірі 675,44 грн.; у лютому нарахована збережена заробітна плата за час знаходження її у щорічній відпустці та матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 2740,04 грн.; у березні нараховані допомога в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за 20 календарних днів, а також посадовий оклад за 1 відпрацьований день, надбавка за вислугу років, премія та індексація у загальній сумі 1315,81 грн.; у квітні нараховані допомога в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за 11 календарних днів, посадовий оклад за 10 відпрацьованих днів, надбавка за вислугу років, премія та індексація у загальному розмірі 2095,30 грн.; у травні нараховані посадовий оклад за 19 відпрацьованих днів, надбавка за вислугу років, премія та індексація у загальному розмірі 2244,19 грн.; у червні нараховані посадовий оклад за 11 відпрацьованих днів, надбавка за вислугу років, премія та індексація у розміру 1376,62 грн.; у липні нараховані посадовий оклад за 5 відпрацьованих днів, надбавка за вислугу років, індексація у розмірі 569,31 грн.; у серпні нараховані посадовий оклад за 4 відпрацьованих дня, надбавка за вислугу років, індексація у розмірі 467,13 грн.; у вересні нараховані посадовий оклад за 15 відпрацьованих годин, надбавка за вислугу років, індексація у розмірі 173,73 грн.; у жовтні нараховані посадовий оклад за 7 відпрацьованих годин, надбавка за вислугу років, індексація у розмірі 89,75 грн.; у листопаді нараховані допомога в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за 17 календарних днів, у тому числі за 13 календарних днів у жовтні, компенсація за невикористану відпустку у загальному розмірі 1632,43 грн. Усі суми заробітної плати визначені після утримання податків та зборів (а. с. 57, 60, 64, 67, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83).

Згідно відомостей про перерахування заробітної плати в АТ «Ощадбанк» на спеціальні карткові рахунки співробітників відповідача за період з січня по листопад 2016 року позивачу ОСОБА_3 в установлені колективним договором строки перераховувались всі нараховані їй кошти на особисту картку (а. с. 58, 59, 61, 62, 63, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 85).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела факт невиплати їй заробітної плати або виплати її не в повному обсязі.

Крім того, не знайшов свого підтвердження і факт затримки виплати позивачці заробітної плати.

З таким рішенням суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи з вимог статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена у статті 2 вказаного Закону і складається із:

- Основної заробітної плати. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- Додаткової заробітної плати. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- Інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Пунктом 3.1. Колективного договору, укладеного між адміністрацією ОСОБА_4 поліції охорони в Сумській області та профспілковими організаціями Державної служби охорони Сумської області на 2016 2018 роки, затвердженого 16 березня 2016 року на конференції трудового колективу протоколом № 3, передбачено, що оплата праці є винагорода за фактично виконану працівниками роботу і здійснюється відповідно до Закону України «Про оплату праці», КЗпП України, Указів Президента України, нормативних актів КМУ та інших чинних нормативно-правових актів з питань оплати і нормування праці, а також наказів МВС України, Національної поліції України та Департаменту поліції охорони, Галузевої угоди і цього договору за такими формами і системами: відрядна, відрядно-преміальна, погодинна, погодинно-преміальна, грошового забезпечення (для атестованого складу).

Також згідно з положеннями підпунктів г), з) пункту 3.1.5 Колективного договору сторони домовились, що заробітну плату працівникам вільного найму виплачувати щомісячно, два рази на місяць, з чотирнадцятого числа по двадцять друге число за попередній місяць та до двадцять пятого числа за поточний місяць. Розмір виплати заробітної плати за першу половину місяця (аванс) повинен складати не менше розміру оплати за фактично відпрацьований час із розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника і не менше 50 відсотків від тарифної ставки (посадового окладу).

Документом, який підтверджує роботу працівника і згідно з яким проводиться нарахування та виплата заробітної плати і грошового забезпечення, є місячний табель, який складається на підставі графіків роботи (несення служби) (а.с. 180-185).

Крім того, п.п. 1.1, 1.3 Положення про преміювання працівників УПО Сумської області, яке є додатком до Колективного договору, передбачено, що щомісячне преміювання осіб рядового і начальницького складу поліції охорони області, керівних працівників, спеціалістів, службовців та інших працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах створюваного фонду преміювання у розмірі не менше 10 відсотків середньомісячного грошового забезпечення.

Установлення, зменшення розміру премії або позбавлення її в повному обсязі здійснюється відповідно до цього положення на підставі встановленого зразку списків, які подаються до ВКЗ УПО керівниками підрозділів до 10 числа кожного місяця стосовно атестованого складу та до 01 числа стосовно працівників вільного складу.

При цьому, п.п. 3.2, 3.4, 3.5, 3.7, 3.8, 3.9, 3.10, 3.11 вказаного Положення про преміювання визначено, що преміювання працівників вільного найму здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в розмірі від 10 до 100 відсотків середньомісячної заробітної плати в межах затвердженого кошторису УПО.

За результатами роботи за місяць розмір премії визначається за такими показниками:

- виконання заходів, передбачених планами роботи УПО та конкретного підрозділу;

- ступінь виконавської дисципліни (виконання внутрішніх нормативно-правових актів УПО, МВС України, Національної поліції України, Департаменту поліції охорони та чинного законодавства);

- своєчасність та якість підготовки довідкових, аналітичних та інших матеріалів (звітів, договорів, літерних справ, погашення дебіторської заборгованості, збереження спеціальних засобів, техніки та інше);

- стан забезпечення охорони обєктів охорони, безпеки громадян і громадського порядку в зонах діяльності, виявлення, запобігання, припинення і розкриття злочинів.

Розмір премії визначається за показниками, зазначеними в підпункті 3.4 та залежно від особистого вкладу працівників даної категорії у загальні результати роботи і виплачується одночасно з виплатою заробітної плати за відповідний місяць.

Загальне зменшення розміру премії одній особі за невиконання показників, передбачених підпунктом 3.4 Положення не може перевищувати 50 відсотків розміру нарахованої премії за відповідний місяць.

Для установлення, зменшення чи позбавлення у повному обсязі розміру премій працівникам керівники підрозділів до 01 числа наступного за звітним місяця подають до відділу кадрового забезпечення встановленого зразка списки цих осіб із зазначенням своїх пропозицій. Дані списки затверджуються заступником начальника УПО згідно з розподілом функціональних обовязків.

Встановлення розміру премії конкретним працівникам, внесеним в ці списки, та позбавлення їх премії в повному обсязі здійснюється рішенням кадрової комісії.

Зменшення чи позбавлення премії в повному обсязі в кожному випадку оголошується в наказі по УПО і доводиться до відома працівників.

Начальник УПО має право змінювати розмір встановленої рішенням кадрової комісії премії у разі несвоєчасного виконання та/або неналежної організації виконання показників, передбачених підпунктом 3.4 Положення.

Наказ про преміювання готує відділ кадрового забезпечення УПО на підставі рішення кадрової комісії за поданими списками. Наказ погоджується із заступником начальника УПО та профспілковими організаціями Сумської області і подається на підпис начальнику УПО не пізніше 2 числа місяця, що настає за місяцем, за який встановлюється премія (а.с. 186-190).

Таким чином, викладені обставини підтверджують факт нарахування позивачці заробітної плати відповідно до відпрацьованого нею часу, вимог чинного законодавства та про своєчасну виплату останній зарплати у повному обсязі.

Позивачка ж, усупереч ст. 60 ЦПК України не надала належних та допустимих засобів доказування, які б спростовуючи відомості, які містяться у перелічених вище документах і вказували б на порушення відповідачем її прав щодо нарахування та виплати заробітної плати.

Зокрема, доводи апеляційної скарги про не дослідження судом першої інстанції графіка її роботи та про те, що суд не допитав свідків, які б підтвердили її присутність на робочому місці, не заслуговують на увагу колегії суддів, так як факти порушення нею трудової дисципліни, в тому числі у червні липні 2016 року, які стали підставою для застосування до неї заходів матеріального впливу у вигляді зменшення та позбавлення премії, зафіксовані актами про відсутність позивачки на робочому місці, яким суд апеляційної інстанції дав належну оцінку, складеними працівниками ОСОБА_4, доповідними записками від начальника відділу УПО в Сумській області, у звязку з чим відповідачем призначалось службове розслідування та висновками за матеріалами службового розслідування стосовно фактів порушення позивачкою трудової дисципліни, що мали місце в червні липні 2016 року (а.с. 158-159, 160, 170-171, 172).

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконне, на думку позивачки, зменшення премії з мінімально визначеного колективним договором розміру 10% до 5% у червні 2016 року і про позбавлення премії взагалі у липні 2016 року, то до них колегія суддів відноситься критично, враховуючи, що таке право роботодавця передбачено п.п. 3.7, 3.8, 3.10 Положення про преміювання працівників УПО Сумської області, яке є додатком до Колективного договору, а також з огляду на те, що факт порушення позивачкою трудової дисципліни у червні липні 2016 року знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що вбачається з відповідних актів відсутності її на робочому місці.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на обставини того, що накази відповідача № 254 від 29 липня 2016 року про позбавлення премії та № 219 від 01 липня 2016 року про зменшення розміру премії позивачкою взагалі не оскаржувались.

Відповідачем також дотримана і визначена п.п. 3.8, 3.9 Положення про преміювання процедура вжиття до позивачки заходів матеріального впливу у вигляді зменшення їй розміру премії у червні 2016 року та позбавлення її премії у липні 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і стосовно того, що на зменшення розміру нарахування премії або відмову у її нарахуванні не потрібна попередня згода профспілкового органу, керівником якої є позивачка і на що вона посилалась, як на підставу для задоволення позову, з огляду на те, що виходячи з вимог ст. ст. 139, 140 КЗпП України позбавлення або зменшення розміру премії не є дисциплінарними заходами, а є іншими заходами впливу на порушників трудової дисципліни.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що внаслідок зменшення розміру премії у позивача відбулась зміна умов оплати праці, що не було погоджено з профспілковим органом, то вони також є помилковими, оскільки відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці» премія відноситься до додаткової заробітної плати, тому зміна її розміру не вважається зміною умов оплати праці.

Посилання ОСОБА_3 на зменшення розміру її посадового окладу у серпні 2016 року були предметом розгляду в суді першої інстанції і не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки з табеля робочого часу за серпень 2016 року вбачається, що позивачка в серпні пропрацювала всього 4 робочі дні, тому і заробітна плата нараховувалась їй за фактично відпрацьований час.

Крім того, з огляду на ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» за недоведеності факту затримки позивачці виплати заробітної плати відсутні підстави для виплати їй і відповідної компенсації.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і посилання позивачки в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на журнал реєстрації лікарняних листів, наданий нею, з якого ніби то вбачається, що в деякі дні, визначені відповідачем як прогули, вона перебувала на роботі, так як вказані посилання є припущенням і спростовуються як табелями вихододнів, так і актами про відсутність позивачки на робочому місці.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду, а ті твердження, на які посилається позивачка в апеляційній скарзі, - є помилковими і не доведеними.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду, як законне і обґрунтоване, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1; 308; 314 ч.1 п.1; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: