Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3070/17 Головуючий у 1 інстанції: Кофанов А.В.
Є.У.№ 314/4470/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 червня 2017 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 02.06.2006 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у ЗАТ КБ «ПриватБанк» шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом; проте відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 30.04.2016 року склалася заборгованість у розмірі 27461 гривня 24 копійки, що складається із: 3980 гривень 97 копійок заборгованість за кредитом; 23480 гривень 27 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 23240 гривень 39 копійок.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 7277 гривень 21 копійку заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» понесені позивачем судові витрати у розмірі 431 гривню 49 копійок пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Не погоджуючись зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позов залишити без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення, відповідач зазначав, що ніколи не отримував кредитних коштів у банку.

Натомість матеріали справи свідчать про те, що 02.06.2006 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у ЗАТ "КБ "ПриватБанк" шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Факт отримання такого кредиту, та його умови, зазначені позивачем. Зокрема це підтверджується відповідною заявкою відповідача (а.с.11), оригінал якої досліджений судом першої інстанції у судовому засіданні. При отриманні кредиту особа відповідача була посвідчена його паспортом (а.с.12).

Відповідач вважає, що за нього договір (заяву) підписала інша особа та звертає увагу на те, що у інших наданих ним документах міститься інший підпис, який графічно відрізняється від його підпису.

Такі ж пояснення він надав через представника і при апеляційному розгляді.

Натомість як у суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді в порядку реалізації положень ст. 10 ЦПК, судом розяснювалося право відповідача заявити клопотання про проведення почеркознавчої експертизи (експертизи підпису), але відповідач відмовився, вважаючи достатнім візуального порівняння його підписів з тими, що містяться у заяві про отримання кредиту.

За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що у питаннях відповідності підпису вимагаються спеціальні знання та відсутність (підроблення) підпису має встановлюватися фахівцями в галузі почеркознавства, суд позбавлений можливості ухвалити рішення виходячи з візуальної відмінності кількох підписів.

Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на те, що заява про отримання кредиту може вважатися належно укладеним договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається наявність заяви позичальника про отримання ним кредитної картки та ознайомлення з умовами кредитування.

З огляду на викладене. судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної карги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: