Номер провадження: 22-ц/785/6396/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.07.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кравець Ю.І. розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача та зобовязання виконати платіжне доручення,

встановив:

28.12.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила зобов'язати ПАТ «Комерцiйний банк «Надра» виконати доручення, які містяться в документі №к111/С/18 від 12.01.2015 року про переказ грошових коштів в сумі 149 000 грн. та в документі №к111/D/42 від 13.01.2016 року про переказ грошових коштів в сумі 38 400 грн. на рахунок № 1 отримувач ПАТ «БАНК ФОРУМ».

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Вказане рішення оскаржує в апеляційному порядку позивач ОСОБА_2 В скарзі ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення заявлених нею позовних вимог у повному обсязі.

Однак, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху у звязку з тим, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» апелянтом не сплачено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діяла на час подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (тобто враховуючи ціну позову (187400,00 грн.) 1874,00 грн.).

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (тобто у даному випадку 2061,40 грн.).

Таким чином, апелянту необхідно сплатити несплачену суму судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2061,40 грн.

Вказана грошова сума за сплату судового збору повинна бути внесена за наступними реквізитами: Отримувач: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030001, Код , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, Призначення платежу: Судовий збір, пункт 6, КБК 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу апеляційного суду Одеської області (м. Одеса вул. Гайдара, 24-а).

Звертаю увагу ОСОБА_2 на відсутність підстав для звільнення її від сплати судового збору на підставі Закон України «Про захист прав споживачів» з наступних підстав.

На підставі Закону України № 484-VIII від 22.05.2015 року частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав) виключено. За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 01.09.2015 року споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав, не відносяться до субєктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанція

В статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, що однозначно розуміється як початок дії закону з моменту набрання ним чинності і припинення з утратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України Рішенням від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99 конкретизував зазначений принцип, указавши, що положення частини першої статті 58 Конституції України щодо «незворотності» дії законів та інших нормативно-правових актів необхідно розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

При цьому суд зазначив, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може передбачатися шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Для процесуального закону це означає, що діє в часі той процесуальний закон, на момент та час дії якого вчиняється процесуальна дія.

Відносно змін у статті 5 Закону України «Про судовий збір» щодо кола осіб, які звільняються від сплати судового збору, це означає, що звуження законом кола осіб, які звільняються від сплати судового збору, не може бути підставою для покладення на цих осіб обов'язку зі сплати судового збору після вчинення процесуальної дії, зокрема після відкриття провадження. Водночас зазначена норма не передбачає продовження дії прав, які діяли раніше.

З огляду на зазначене можна дійти висновку про те, що процесуальний закон визначає свою дію в часі саме за часом вчинення відповідних процесуальних дій.

За таких умов Закон України «Про судовий збір» має застосовуватися в редакції, яка діяла на момент вчинення певної процесуальної дії.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

В рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2013 від 28.11.2013 року, яке є остаточним та обов'язковим до виконання на території України, також зазначено, що перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір» і цей перелік є вичерпним.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Аналогічна думка висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.11.2016 року по справі № 226/168/15-ц.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків. В разі невиконання апелянтом у передбачений законом строк вимог закону, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача та зобовязання виконати платіжне доручення - залишити без руху.

Надати апелянту строк пять днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3