Провадження №22-ц/784/1464/17
Справа номер 480/2750/16-ц
Провадження номер 22-ц/784/1464/17 Головуючий у 1-й інстанції: Терентьєв Г.В.
Категорія 69 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі:

заявниці ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017 року, ухвалене за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа Петрівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеною заявою, яку обґрунтувала наступним.

З березня 2006 року по 06 листопада 2016 року вона проживала однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_6.

Під час сумісного проживання в них народилось двоє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

06 листопада 2016 року ОСОБА_6 помер.

Заявниця зазначала, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина. У звязку з цим вона звернулася до нотаріальної контори з заявою від свого імені та імені дітей про її прийняття.

Однак, їй повідомили про необхідність встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила суд встановити факт проживання її та ОСОБА_6 однією сімєю без шлюбу більше як 5 років.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017 року заяву задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_6 однією сімєю у період з 20 березня 2006 року по 06 листопада 2016 року.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_5, яка є дружиною ОСОБА_6, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що факт проживання її однією сімєю з ОСОБА_6 у зазначений нею період підтверджений належними доказами, встановлений судом факт породжує для заявниці юридичні наслідки, а тому заява є обґрунтованою.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, з огляду на таке.

Згідно з ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

При цьому, такі факти можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження лише за умов, що:

- факти, які підлягають встановленню, мають юридично значимий характер, тобто відповідно до закону тягнуть за собою певні юридичні наслідки, як виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки;

- встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

За приписами ч.6 ст.235, ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2016 р. помер ОСОБА_6

За життя він знаходився з 24 березня 1993 р. у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_6 до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 від імені сина ОСОБА_9 та ОСОБА_5, яка оспорює право заявниці.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Матеріали справи свідчать, що має місце спір про право, у звязку з чим заявлені заявницею вимоги про встановлення факту повинні вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження, як розглянув суд першої інстанції.

За такого, рішення районного суду на підставі ст.310 ЦПК України підлягає скасуванню з залишенням заяви без розгляду.

Керуючись статтями 303, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання її і ОСОБА_6 однією сімєю без шлюбу залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_2 право на звернення з цими вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий Судді