Справа № 355/981/16-ц
Провадження № 2/355/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретаря Старенької С.М.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача Шапран Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Березань Київської області стався нещасний випадок, в результаті якого загинув її чоловік - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно з матеріалами досудового розслідування №0000232 від 30.12.2014 року чоловік позивачки помер від травм, що виникли внаслідок наїзду на нього пасажирського потягу №519 сполучення «Красний Лиман-Київ».

Вказаним нещасним випадком та втратою рідної людини, а саме чоловіка, їй заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню.

Так, в зв`язку з тим, що чоловік позивачки помер, мною були понесені наступні витрати, що підтверджуються відповідними розрахунковими документами, а саме:

- на придбання труни, хреста, вінків та інших атрибутів на загальну суму 1835 грн.;

- на організацію поминального обіду на суму 6249,33 грн;

- на придбання та встановлення огорожі на могилу на загальну суму 2720 грн.

Так, загальна сума понесених нами витрат становить 10804 грн. 33 коп.

Також вважає, що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода в розмірі 1000000 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просять стягнути з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» м. Київ вул. Лисенка,6 на користь позивача 10804 грн 33 коп. заподіяної матеріальної шкоди та 1 000 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої смертю чоловіка.

Представник відповідача Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» м. Київ Шапран Л.І. позовні вимоги позивачів не визнала в повному обсязі, та пояснила, позивач не довела, ту обставину, що ДТП сталось за участю електровоза серії ЧС4 №192. Таким чином не доведено, що саме Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» є власником джерела підвищеної небезпеки, яке було учасником ДТА, в наслідок якої загинув ОСОБА_5, чоловік позивачки. Також представник зазначила, що відповідно до пояснень машиніста електровоза ОСОБА_6 та його помічника ОСОБА_7 вони рухались 30.12.2014 року керуючи потягом №519 сполучення «Красний Лиман-Київ», близько 05год.56 хв, після зупинки на ст. Березань почали рух в напрямку м. Київ, та о 05.год 57 хв. на виході з горловини 62 км, пункт 8 побачили чоловіка який вибіг на колію та животом вниз ліг на ліву рейку. Дані покази свідчать, про те, що нещасний випадок стався з прямого умислу потерпілого, а тому відповідно до п.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Крім того позивач жодним чином не обґрунтувала розмір моральної шкоди в сумі 1000000 грн. за таких обставин відповідач позов не визнає, та просить відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Право на звернення до суду реалізується особою у порядку визначеному ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Березань Київської області стався нещасний випадок, за участю пасажирського потягу №519 сполучення «Красний Лиман-Київ» в результаті якого загинув ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З гідно з висновком судово-медичного експерта №284 від 31.01.2015 року смерть ОСОБА_5 наступила від сумісної тупої травми голови тулуба та кінцівок.

Виявлені при дослідженні трупа вищеописані ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), оцінюються у сукупності і відносяться до категорії ТЯЖКИХ, за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті. Виявлені ушкодження могли утворитися за обставин на які вказано в постанові, а саме у пішохода при зіткненні з потягом. Виявлені ушкодження не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту. При сцудово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлено етиловий спирт в концентрації -1,20%, що стосовно до живих осіб може відповідати легкому ступеню алкогольного сп'яніння.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 30.12.2014 року останній зазначив, що 29.12.2014 року він разом з машиністом ОСОБА_6 прийняли локомотив ЧС4 №192 поїзд № 519 сполученням Красний Ліман- Київ, також ту обставину, що ДТП ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Березань Київської області сталось за участю локомотива ЧС4 №192, свідчить той факт, що саме цей локомотив оглядався в якості місця події 30.12.2014 року слідчим СВ ЛВ на станції Київ-Пасажирський УМВС України на Південно-Західній залізниці капітаном міліції Хижняком С.О..

Відповідно до листа № П-3/51-р від 20.09.2017 року електровоз серії ЧС4 №192 станом на 29/30. 12.2014 року перебував на балансі Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на праві господарського відання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000232 керування ІНФОРМАЦІЯ_3 року пасажирським потягом №519 сполучення «Красний Лиман-Київ» здійснював машиніст ОСОБА_6, який відповідно до наказу 221/ос від 01.07.2014 року працює на посаді машиніста електровоза в Державнму територіально-галузевому об`єднанні «Південно-Західна залізниця».(а.с.161-162)

Таким чином судом встановлено, що відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки, а саме електровозу серії ЧС4 №192, з участю якого сталась дорожньо-транспортна пригода ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в наслідок якої загинув ОСОБА_5, та керував даним поїздом машиніст ОСОБА_6, який станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 року перебував у трудових відносинах з Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця».

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Окрім того, статтею 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно вимог ч.ч.2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З врахуванням досліджених судом доказів, суд, приходить до остаточного висновку, що належним відповідачем у справі є Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця», як власник джерела підвищеної небезпеки.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 16 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» №2245 від 18.01.2001 року зазначено, що шкода (в тому числі моральна), заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок аварії, що сталася на об'єкті підвищеної небезпеки, незалежно від вини суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого перебуває об'єкт підвищеної небезпеки, відшкодовується суб'єктом господарської діяльності цим особам у повному обсязі, крім випадків, коли аварія виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Суд критично ставиться до пояснень машиніста електровоза ОСОБА_6 та його помічника ОСОБА_7 про те, що потерпілий ОСОБА_5 вибіг на колію та животом вниз ліг на ліву рейку, оскільки дані пояснення спростовуються висновком судово-медичного експерта №284 від 31.01.2015 року.

Доводи представника відповідача про те, що вина Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» в порядку кримінального судочинства не встановлена, є безпідставні, необґрунтовані і відхиляються та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами і обґрунтованими нормами вищезазначеного законодавства. З огляду на вище встановлені обставини, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, зважаючи на глибину і тривалість завданих страждань позивачам, та виходячи із засад розумності, співмірності і справедливості.

В зв`язку смертю чоловіка, позивачем були понесені наступні витрати, що підтверджуються відповідними розрахунковими документами, а саме:

- на придбання труни, хреста, вінків та інших атрибутів на загальну суму 1835 грн.;

- на організацію поминального обіду на суму 6249,33 грн;

- на придбання та встановлення огорожі на могилу на загальну суму 2720 грн.

Так, загальна сума понесених нами витрат становить 10804 грн. 33 коп.

Відповідно до вимог ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Таким чином на думку суду матеріальні витрати пов'язанні з похованням потерпілого підлягають до відшкодування в повному обсязі.

Згідно Правил безпеки громадян на залізничному транспорті, затверджених наказом міністра транспорту України №1059 від 22.11.2007 року, а саме п. 2.5 та 2.6 де вказано, що пішоходам забороняється ходити по залізничним коліям та переходити і перебігати через залізничні колії перед потягом, що наближається, до якого залишилось менш як 400 метрів .

Пунктом 2.20 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті передбачено, що пішоходам забороняється знаходитись на об'єктах залізничного транспорту в стані алкогольного сп'яніння.

При вирішенні відшкодування моральної шкоди суд враховує положення ч.3 ст. 23 ЦК України, а також те, що вина відповідача в настанні смерті ОСОБА_5 відсутня, при цьому смерть останнього сталася саме внаслідок його власної необережності, перебування в стані алкогольного сп'яніння та порушення Правил безпеки громадян на залізничному транспорті, і тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, судова колегія вважає за необхідне визначити розмір заподіяної позивачу моральної шкоди в сумі 10 000 грн..

Також, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в діях потерпілого мала місце груба необережність, яка сприяла виникненню моральної шкоди.

Позивачів звільнено від сплати судового збору за подання позову про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи згідно п.2 ч.1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" від №3674-VI від 08.07.2011 року, а тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 15,30,62,212,213,215,256,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи задовільнити частково.

Стягнути з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» м. Київ вул. Лисенка,6 Код на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_1 , 10804 грн (десять тисяч вісімсот чотири гривні) 33 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої смертю фізичної особи - її чоловіка ОСОБА_5.

Стягнути з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» м. Київ вул. Лисенка,6 Код на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_1 , 10000(десять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи - її чоловіка ОСОБА_5.

Стягнути з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» м. Київ вул. Лисенка,6 Код на користь Держави судовий збір в сумі 1600 грн.. 00 коп. отримувач коштів ГУК у м. Києві/22030106, , код банку отримувача 821019, Банк ГУДКСУ у м. Києві р/р 0001.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31.10.2017 року

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко