Справа № 352/1747/16-ц
Провадження № 2-п/352/24/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про перегляд заочного рішення Тисменицького районного суду від 18.07.2017 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, яким позов задоволено частково, при цьому повністю стягнуто суму боргу, а саме 52000 Євро та 120000 доларів США з переведенням в українську валюту. Заяву мотивував тим, що повістку про виклик до суду на 18.07.2017 р. отримав лише 14.07.2017 р. у пятницю, а після вихідних зразу поїхав на відпочинок, тому не зміг повідомити суд про неможливість бути присутнім у судовому засіданні 18.07.2017 р. Вважає, що він не зміг зявитися в судове засідання та повідомити про причини неявки з поважних причин. Винесене судом заочне рішення позбавило його можливості надати свої пояснення та докази щодо того, що частина боргу позивачу повернута. Зокрема, згідно усної домовленості з позивачем він щомісяця сплачував останньому 2% від 120000 доларів США та 2,5% від 52000 Євро; протягом 2015-2016 р.р. він повернув позивачу через посередників частину боргу, а саме: через ОСОБА_3 200000 грн., через ОСОБА_4 600000 грн., через ОСОБА_5 8500 доларів США і 7000 євро. Вказані свідки у судовому засіданні можуть підтвердити обставини щодо повернення позивачу коштів. Також у рахунок боргу він передав позивачу автомобіль-лісовоз «Урал» вартістю 20000 доларів США та пилораму вартістю 150000 грн.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила відкласти розгляд заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на зайнятість у розгляді цивільної справи в Апеляційному суді Івано-Франківської області.

Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві не визнав заяву про перегляд заочного рішення, просив розглянути заяву в його відсутності та залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення, не перешкоджає розгляду заяви. Крім того, суд враховує, що розгляд заяви про перегляд заочного рішення призначений на 12 год., а розгляд справи в апеляційному суді, на який посилалась представник відповідача, на 13.30 год., що ставить під сумнів поважність її неявки в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що починаючи з 30.01.2017 р., коли позивач збільшив розмір позовних вимог, до постановлення судом заочного рішення від 18.07.2017 р. суд тричі за клопотанням відповідача оголошував перерву до початку розгляду справи по суті, а саме: у судовому засіданні 09.03.2017 р. представник відповідача ОСОБА_5 заявив клопотання про перенесення розгляду для можливості укладення договору з адвокатом; у судовому засіданні 19.04.2017 р. представник відповідача адвокат ОСОБА_7 просив оголосити перерву для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи; у судове засідання 13.06.2017 р. відповідач та його адвокат не зявились, від відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи у звязку із зайнятістю його адвоката в іншій справі.

У судове засідання 18.07.2017 р. відповідач та його адвокат не зявились повторно, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення.

Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що не зявився у судове засідання 18.07.2017 р. та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Щодо доказів, на які відповідач посилався у заяві про перегляд заочного рішення, суд наголошує на їх недопустимості з огляду на правило, встановлене ч.2 ст.59 ЦПК України, згідно якого обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обставини щодо повернення позивачу частини позичених коштів, викладені відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, мають бути підтверджені лише належними письмовими доказами і не можуть підтверджуватися доказами, на які посилався відповідач, а саме показаннями свідків, будь-якими усними домовленостями між сторонами щодо щомісячних платежів чи передачі майна у рахунок погашення боргу.

Стосовно посилання відповідача на незрозумілість позиції суду щодо часткового задоволення позову суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуваним рішенням з відповідача стягнуто 52000 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 18.07.2017 р. 1547565,45 грн., та 120000 доларів США, що еквівалетно 3115778,16 грн., а всього 4663343,61 грн. боргу за договорами позики, що є меншим від суми у гривневому еквіваленті, яку просив стягнути позивач (4666563,08 грн.).

З гляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення. Тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 231, 209-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тисменицького районного суду від 18 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуюча М.М.Хоминець