Справа №766/2879/17
Пров. №2/766/5722/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.10.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Херсоні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради - органу опіки та піклування в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради перебуває неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, оскільки його мати ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відомості про батька внесені до актового запису про народження відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. ОСОБА_1 фактично залишений без батьківського піклування, з 2003 року проживає в родині тітки, яка займається його вихованням та утриманням. 14.12.2016 року до служби у справах дітей звернувся неповнолітній ОСОБА_1 із заявою щодо позбавлення його матері батьківських прав, оскільки остання його залишила, не цікавиться його життям, не займається вихованням та утриманням. З відповідачем неодноразово проводилася профілактична робота стосовно неналежного виконання нею батьківських обов'язків, проте позитивного результату це не дало. На засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалося питання неналежного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 по відношенню до сина, відповідач не з'явилась. На підставі викладеного представник позивача просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина та стягнути аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача в судове засідання не прибула, на адресу суду надала письмову заяву, відповідно до якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні встановлено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та зазначено про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_1

Крім того, факт небажання та ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини підтверджується іншими письмовими доказами у справі (заява ОСОБА_1 до служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради про сприяння у позбавленні ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина, письмові пояснення ОСОБА_4, довідка КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського", характеристика ОСОБА_1 видана Херсонською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №13, витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 18.01.2017 року).

Згідно характеристики наданої відокремленим підрозділом №2 Благодійної організації "Благодійний фонд "Милосердя-Дніпро" в якому ОСОБА_2 перебувала на реабілітації, зазначено, що остання за час перебування у центрі зарекомендувала себе з негативної сторони, на території центру постійно порушувала порядок, продовжувала вести антисоціальний спосіб життя.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1,2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Беручи до уваги викладене, суд вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно її дитини.

Крім того, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню, та при визначенні розміру аліментів, суд враховував ту обставину, що відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх різновидів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1280 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180,191 СК України, ст. 367 ЦПК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно її сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь фізичної особи, яка в подальшому буде утримувати неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави в сумі 1280 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяД. В. Гаврилов