Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2261/17 Головуючий у 1-й інстанції: Бойко О.Ю.
Є.У.№ 335/50/15ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованності за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вказаним позовом. Зазначав, що 01.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №142-0111005/ФК-08, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000 грн., зі сплатою процентів у розмірі 24% річних за весь час фактичного користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 31.07.2010 року. Виконання позичальником зобовязання за кредитним договором забезпечується порукою ОСОБА_4, про що сторони того ж дня уклали договір поруки №142-0111005/Zфкпор-08. 30.06.2010року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанка» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до боржників по вищезазначеними договорами. Посилаючись на те, що внаслідок укладення зазначеного вище договору ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором №142-0111005/ФК-08, а відповідач у свою чергу, умови кредитного договору виконував не належним чином, порушував виконання взятих на себе зобовязань, у звязку з чим станом на 17.11.2014 року має заборгованість, ПАТ «Дельта Банк» просив суд солідарно стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 771 грн. 68 коп., з яких: 12 290 грн. 95 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 17 480 грн. 73 коп. сума заборгованості за відсотками, а також стягнути судовий збір в сумі 297 грн. 72 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі статей 256, 257 та 267 ЦК України дійшов висновку про те, що кредитор звернувся до суду з пропущенням строку позовної давності, оскільки про порушення свого права дізнався при передачі активів, тобто 30 червня 2010 року, а з відповідним позовом звернувся до суду у січні 2015 року.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Встановлено, що 01.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №142-0111005/ФК-08, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000 грн., зі сплатою процентів у розмірі 24% річних за весь час фактичного користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 31.07.2010 року.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 01.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_4 (далі - Поручитель) та ОСОБА_3 (далі - Боржник) було укладено Договір поруки №142-0111005/Zфкпор-08, за якими поручитель поручився за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанка» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до боржників по Кредитному договору №142-0111005/ФК-08 від 01.08.2008 року та Договору поруки №142-0111005/Zфкпор-08 від 01.08.2008 року.

Станом на 17.11.2014 року заборгованість відповідачів перед ПАТ «Дельта Банк» складає 29 771 грн. 68 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту складає 12 290 грн. 95 коп., сума заборгованості за відсотками складає 17 480 грн. 73 коп.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Судом встановлено, що кредит надавався на строк до 31.07.2010 року, відповідно до пункту 2.4 кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячними платежами у розмірі не менше як 625 грн. по 20 число кожного місяця.

Заперечуючи проти позову, відповідачі просили про застосування строку позовної давності (а.с.40-41).

Оскільки строк повернення кредиту за умовами договору сторонами визначений до 31 липня 2010 року, а з відповідним позовом Банк звернувся тільки у січні 2015 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про пропуск строку позовної давності.

Звернення Банку до суду з аналогічними позовами у 2013 і 2014 р.р. не перериває перебіг строку позовної давності, оскільки позови Банку були залишені без розгляду.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, дав належну оцінку наданим доказам в їх сукупності та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст.307,308,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: