Справа № 564/1786/17
07 листопада 2017 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач покликається на те, що за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22.08.2012 року з відповідача стягувались аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_3 старшій дитині - дочці ОСОБА_4 виповнилося 18 років у зв'язку з чим, постановою державного виконавця від 11.08.2017 року виконавче провадження про стягнення аліментів з відповідача закінчено, відповідно і припинилася виплата аліментів на меншого сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому змушена була звернутися до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача - адвокат Власюк В. В. звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі, надавши їм правову оцінку, вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що від подружнього життя сторони мають двох дітей - повнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, видане 17.05.2004 року Костопільським райвідділом реєстрації актів цивільного стану.
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22.08.2012 року з відповідача стягувались аліменти на користь позивачки на утримання дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 старшій дитині - ОСОБА_4 виповнилося 18 років у зв'язку з чим постановою державного виконавця ВП №34248556 від 11.08.2017 року виконавче провадження про стягнення аліментів з відповідача закінчено, тому і припинилася виплата аліментів на меншого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Враховуючи дану обставину, позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

З дослідженого судом свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що його батьком є відповідач - ОСОБА_2

Неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю та батьком, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №1849 від 31.08.2017 року, виданою Костопільським БЖКП, однак перебуває на утриманні матері. Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 є інвалідом і постійно потребує догляду та лікування, що підтверджується медичним висновком №155/9931 від 21.09.2006 року. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ч.3 ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач є молодою, працездатною особою та виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дитини та захищаючи її інтереси, рахує вимоги позивача обгрунтованими.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), а також те, що відповідач є здоровою і працездатною особою, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та вважає, що визначений позивачем розмір аліментів - 900 грн. є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 191 СК України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226

ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, 1977 року народження, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 900 (дев'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 01.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, 1977 року народження в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч