Справа № 392/605/17
Провадження № 2/392/537/17
У Х В А Л А

06 липня 2017 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасуваня розпорядження,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться зазначена вище цивільна справа.

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, окрім СФГ «Лісовий Сергій Леонідович» () проводити польові роботи по збиранню та посіву сільськогосподарських культур на земельних ділянках загальною площею 44,8 га на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району сформованих на підставі Державного акта на право користування землею Б № 051259 зареєстрованого за № 40 у 1993 році.

В обгрунтування клопотання представником позивача зазначається, що його довіритель є спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_6, в тому числі і земельної ділянки площею 44,8 га згідно Державного акту на право користування землею серії Б № 051259 та на юридичну особу СФГ «Лісовий Сергій Леонідович», посилаючись на довідку з нотаріальної контори № 07/0214 від 10 січня 2017 року, який помер 24 червня 2001 року є власником зазначеного вище майна яким на даний час користується. В 2017 році під час весняно-польових робіт впродовж 10 днів відбувались сутички між працівниками її господарства та сторонніми особами, які передставлялись представниками іншого землекористувача ОСОБА_5. В заяві про забезпечення позову зазначається, що на думку ОСОБА_5 земельна ділянка, якою користується господарство позивача, перебуває в користуванні третьої особи, ОСОБА_5, з 2013 року на підставі Договору оренди землі.

В заяві про забезпечення позову зазначається, що відповідно до додатків до Договору оренди землі укладеного ОСОБА_5 вбачається, що остання отримала у користування іншу сусідню земельну ділянку. Станом на час розгляду справи на земельній ділянці знаходиться незавершене виробництво (посіви соняшнику) які є її власністю, а тому з урахуванням пояснень та дій ОСОБА_5 при наявності оскаржуваного розпорядження у позивача є побоювання щодо своєї власності, оскільки її можуть знищити, що в свою чергу завдасть їй збитків.

Представник відповідача та третьої особи просили відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь в розгляді справи судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просить суд визнати недійсним та скасувати Розпорядження Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 314-р від 27 квітня 2012 «Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради».

Згідно позовної заяви, в обгрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що вона є спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_6, в тому числі на земельну ділянку площею 44,8 га згідно Державного акту на право користування землею серії Б № 051259 та на юридичну особу СФГ «Лісовий Сергій Леонідович», посилаючись на довідку з нотаріальної контори № 07/0214 від 10 січня 2017 року, та після смерті чоловіка, який помер 24 червня 2001 року є власником зазначеного вище майна яким на даний час користується.

Як вказує у свої позовній заяві позивач, вона 23 березня 2017 року дізналася проте, що Розпорядженням Маловисківської районної державної адмінстрації Кіровоградської області № 314 від 24 квітня 2012 року право користування земельною ділянкою було припинено, а державний акт анульовано.

Позивач зазначає проте, що для прийняття відповідного розпорядження відповідачем вона повинна була б написати заяву про припинення права користування земельною ділянку, однак вона такої заяви не писала та не зверталася з таким проханням до відповідача у 2012 році.

При цьому позивач у позові зазначає, проте, що в тексті розпорядження вказано проте, що воно прийнято на підставі заяви засновника ФГ «Лісниче», однак ФГ «Лісниче» та СФГ «ОСОБА_6Л.» це дві окремі юридичні особи і користуються різними земельними ділянками.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суддя, приходить до висновку, що позивачем та його представником не надано доказів, які б свідчили, що дії відповідача направлені на обробіток шляхом проведення польових робіт по збиранню та посіву сільськогосподарських культур на земельних ділянках загальною площею 44,8 га на на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району сформованих на підставі Державного акта на право користування землею Б № 051259 зареєстрованого за № 40 у 1993 році.

Вимоги ж заявника зазначені ним щодо проведення польових робіт відносно невизначеного кола осіб не можуть бути також задоволені, оскільки інші відповідачі, окрім Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, у розгляді даної справи участі не приймають, а судове рішення повинно бути чітким та зрозумілим.

До того ж суд зазначає, що предметом позову у даній справі є оскарження Розпорядження Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 314-р від 27 квітня 2012 «Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради».

Проте, в заяві про забезпечення позову та додаткових обгрунтуваннях до неї представником позивача не зазначено та не доведено чим саме буде утруднено виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог без вжиття заходів забезпечення позову, а лише зазначено, що будь-яка особа може власність позивача у виді незібраного посіву соняшника знищити, чим буде завдано позивачу збитків та не надано суду доказів співмірності заявлених вимог з зазначеними заходами забезпечення позову.

Частина перша статті 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (стаття 60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

З наведених вище підстав суддя вважає за необхідне, відмовити представнику позивачу у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Відмова в задоволенні цієї заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутися із заявою про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасуваня розпорядження відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області протягом пяти днів з дня проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні ухвали може її оскаржити протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Д.М. Кратко