Справа № 527/1461/16-ц
провадження 2/527/36/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року м.Глобине Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Левицької Т.В.,
при секретарі - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Глобине цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків за договором,-
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Гусине» ОСОБА_2 позов підтримала, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому, просила його задовольнити.
Віповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що жодних договорів з ТОВ «Гусине», крім договору оренди транспортного засобу від 03.03.2016 року, ОСОБА_1 не підписував, наявні в документах підписи не належать відповідачу. В подальші судові засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, не зявлявся.
Ч.2 ст.158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 01 квітня 2015 року в с. Липове між ТОВ «Гусине» в особі директора ОСОБА_2 (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) було укладено договір, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг, термін дії Договору з 01 квітня 2015 по 01 квітня 2016 року.
Згідно п. 1.1. вказаного Договору виконавець бере на себе зобовязання на власний ризик виконати роботи та надати послуги керуючого по фермерському господарству, які виконавцю доручає замовник.
П. 3.1 Договору передбачено, що сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобовязань згідно з чинним законодавством. П. 3.2 Договору встановлено, що виконавець несе повну матеріальну відповідальність за належне зберігання ввірених йому товарно матеріальних цінностей.
Відповідно до акту прийму передачі ТМЦ ТОВ «Гусине» від 05.09.2015 року , директором ТОВ «Гусине» було передано на зберігання ОСОБА_1, в тому числі, наступні матеріальні цінності: соя, зварювальний апарат, перфоратор, зарядний пристрій акумуляторів, компресор для підкачки шин грузових автомобілів.
06 квітня 2016 року комісією у складі директора ТОВ «Гусине» ОСОБА_2 та бухгалтера ОСОБА_4 проведено інвентаризацію залишків сої на складі ТОВ «Гусине» по вул. Радянська, 28 в с. Липове Глобинського району Полтавської області.
Крім того, в ході інвентаризації товарно матеріальних цінностей на фермерському господарстві ТОВ «Гусине» в с. Липове Глобинського району виявлено недостачу наступних товарно матеріальних цінностей: зварювального апарату «Sturm BBL/450 Вт» вартістю 2800 грн; перфоратора «Skil 600 Вт» вартістю 1500 грн; зарядного пристрою акумуляторів АКБ «Оріон» вартістю 1100 грн; компресора підкачки шин грузових автомобілів «Белавто» вартістю 1300 грн, що підтверджується актом № 12/04-16 від 06.04.2016 року.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.
Ст. 906 ЦК України встановлює, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Представник позивача ОСОБА_3 підставою для відмови в задоволенні позову зазначав не підписання договору від 01.04.2015 року відповідачем ОСОБА_1
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60, ст. ст. 57, 212 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, відхиляючи одні докази і беручи за основу інші, суд має дати оцінку підстав для цього. Фактичні дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.
Враховуючи, що перевірка належності підпису особі та встановлення зазначеної обставини потребує спеціальних знань, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд в ході судового засідання неодноразово розяснював представникам сторін по справі право подавати клопотання про призначення експертизи.
Відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 218 п. 2 ч.1 ЦК України, встановлено заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що вони з ОСОБА_1 працюють заготовачами , постійно бачили ОСОБА_1 та спілкувалися з ним не спростовують того факту, що ОСОБА_1 укладався договір про надання послуг від 01.04.2015 року.
У разі заперечення особою належності їй підпису на документі єдиним належним і допустимим засобом доказування цього факту є висновок почеркознавчої експертизи, оскільки це потребує спеціальних знань.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не заявляли клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.
Відповідачем ОСОБА_1 не надано до суду доказів щодо належного виконання договору про надання послуг. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування збитків та обраний спосіб захисту узгоджуються зі статтями 15,16 ЦК України, засновані на законі і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 901, 906 ЦК України, ст.10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України суд, -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т. В. Левицька