печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5428/17-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Василевська А. С.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 51003751, -

В С Т А Н О В И В :

до суду надійшло вищевказане подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В., погоджене заступником директора Департаменту - начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинським С.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 51003751, до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У судове засідання державний виконавець Рубель І.В., будучи належним чином повідомленим, не з'явився.

Подання вмотивовано тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження № 51003751 з виконання виконавчого листа № 753/17748/15, виданого 22.04.2016 Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» юридична адреса: 03062, м. Київ проспект Перемоги, 67, МФО 321024, , кредитну заборгованість по Кредитному договору №04свкл-08 від 25.01.2008 року у загальному розмірі - 856 748 доларів США 02 центи, що в гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 18 248 732 гривні 83 копійки, з яких: - 765 836 доларів США 53 центи, що гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 16 312 318 гривень 09 копійок; - 90 911 доларів США 49 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 1 936 414 гривень 74 копійки.

В поданні держаним виконавцем зазначено, що боржником не вчинюються дії щодо виконання рішення суду.

В процесі виконання рішення суду державним виконавцем виявлено транспортні засоби, що зареєстровані за боржником, які оголошено в розшук.

Неодноразові вимоги державного виконавця надати інформацію щодо зареєстрованого майна, місця знаходження транспортних засобів та пояснень щодо причин не виконання рішення суду боржником проігноровано. В зазначеній вимозі боржника попереджено про направлення державним виконавцем до суду подання про обмеження у праві виїзду за кордон.

Про те, жодної інформації боржником не надано, а вимогу державного виконавця проігноровано.

В матеріалах виконавчого провадження наявні документи, що підтверджують про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження.

Неодноразово представники ОСОБА_2 ознайомлювались з матеріалами виконавчого провадження.

Виявлене нерухоме майно боржника, а саме два нежитлових приміщень передано на примусову реалізацію. Про те, згідно висновків про вартість майна, рішення суду не може фактично бути виконаним за результатами реалізації.

Однак, державним виконавцем встановлено, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (копія відповіді Державної міграційної служби України наявна в копіях матеріалах виконавчого провадження).

Крім того, згідно інформації Державної прикордонної служби України неодноразово виїздив за межі України.

Таким чином, державний виконавець вважає, що матеріали виконавчого провадження містять документи, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій державним виконавцем, наявність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань, не зважаючи на обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, в зв'язку з чим подання просить задовольнити.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії.

В свою чергу боржник, згідно вимог ч. 6 ст.12 вказаного закону, зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, законом встановлено обов'язок боржника вчиняти саме активні дії з метою виконання рішення суду.

Судовим розглядом встановлено, що постановою державного виконавця від 04.05.2016 р. з виконання виконавчого листа № 753/17748/15, виданого 22.04.2016 Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» юридична адреса: 03062, м. Київ проспект Перемоги, 67, МФО 321024, , кредитну заборгованість по Кредитному договору №04свкл-08 від 25.01.2008 року у загальному розмірі - 856 748 доларів США 02 центи, що в гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 18 248 732 гривні 83 копійки, з яких: - 765 836 доларів США 53 центи, що гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 16 312 318 гривень 09 копійок; - 90 911 доларів США 49 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 1 936 414 гривень 74 копійки, відкрито виконавче провадження № 51003751.

Даною постановою боржнику встановлено семиденний строк з дати винесення постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання рішення суду.

Копія постанови направлено на адресу боржника та отримано ним 11.05.2016 р., що підтверджується копією зворотного поштового повідомлення про отримання рекомендованої кореспонденції.

В строк, наданий боржнику для самостійного виконання, боржник рішення не виконав. Про причини такого невиконання державного виконавця не повідомив.

04.05.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Поставною державного виконавця від 28.09.2016 р. звернуто стягнення на доходи боржника, який працевлаштований ТОВ «Трейд» у розмірі 20%, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Поставною державного виконавця від 28.09.2016 р. оголошено розшук майна боржника транспортні засоби: Hyundai HD 65, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3, Lexus GX 470, 2007 р.в., д.н.з.НОМЕР_2.

Постановою державного виконавця від 28.09.2016 р. з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 1824873,28 грн.

28.09.2016 та 17.01.2017 державним виконавцем на адресу боржника направлено вимоги щодо виконання рішення суду, які боржником проігноровані.

В ході виконавчого провадження з'ясовано, що божник є власником нежитлової нерухомості: нежилих приміщень в літ А з № 1 по № 8 , № IV (групи приміщень 83-а), загальною площею 87,55 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2; нежилих приміщень в літ. А , підвал, площею 182,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_3, які в ході виконавчого провадження описані державним виконавцем та на них накладено арешт. Їх передано на примусову реалізацію, проте, згідно висновків про вартість майна, рішення суду не може фактично бути виконаним за результатами реалізації.

Згідно даних ДМС України боржник документований двома паспортами громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України боржник неодноразово виїздив за межі України

У поданні державний виконавець зазначає, що станом на дату звернення державного виконавця до суду із даним поданням, судове рішення не виконане, боржник ОСОБА_2, якому достовірно відомо про відкриття виконавчого провадження, дій щодо ліквідації заборгованості не вчиняє, будучи працевлаштованим та маючи у власності певне майно та грошові кошти, злісно ухиляється від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статі 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України; обов'язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Як роз'яснив Верховний Суд України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Надані копії матеріалів виконавчого провадження № 51003751 беззаперечно свідчать про обізнаність боржника ОСОБА_2 про наявність відкритого виконавчого провадження. Так, матеріали провадження містять непоодинокі заяви та розписки представників боржника про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Крім того, 17.01.2017 р. державним виконавцем складено акт про відмову представника боржника ОСОБА_5 від отримання вимоги державного виконавця для передачі боржнику.

Разом з тим, боржник ОСОБА_2, дій спрямованих на виконання обов'язку, покладеного на нього рішенням суду не вчиняє, хоча виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (йому на праві власності належать об'єкти нерухомості, два транспортних засоби, він працевлаштований в ТОВ «Трейд»), а відтак, він має змогу виконати зобов'язання частково або навіть у повному обсязі, але не робить цього без поважних причин, і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За таких обставин, враховуючи ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання судового рішення щодо стягнення на користь стягувача у виконавчому провадженні значної суми грошових коштів у якості погашення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. 208-210, 212, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 51003751 - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, до виконання зобов'язання по виконавчому провадженню № 51003751 до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 753/17748/15, виданим 22.04.2016 Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» юридична адреса: 03062, м. Київ проспект Перемоги, 67, МФО 321024, , кредитну заборгованість по Кредитному договору №04свкл-08 від 25.01.2008 року у загальному розмірі - 856 748 доларів США 02 центи, що в гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 18 248 732 гривні 83 копійки, з яких: - 765 836 доларів США 53 центи, що гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 16 312 318 гривень 09 копійок; - 90 911 доларів США 49 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 19.10.2015 року по курсу НБУ складає - 1 936 414 гривень 74 копійки

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Х.А. Гладун