Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, виробничого кооперативу «Подарунок», виконавчого комітету Уманської міської ради, третя особа - Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва та приведення земельної ділянки до належного стану за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6, виробничого кооперативу «Подарунок», виконавчого комітету Уманської міської ради про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва та приведення земельної ділянки до належного стану.

На обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. З метою належної експлуатації та обслуговування будинку була відведена прибудинкова територія площею 2 175 кв. м. У період із 2000 року до 2004 року ОСОБА_6 на цій земельній ділянці незаконно побудував самовільну забудову, яка використовувалась як магазин.

Посилаючись на те, що вказаними діями порушуються їхні права на користування прибудинковою територією, просили зобов'язати ОСОБА_6 та виробничий кооператив «Подарунок» звільнити земельну ділянку шляхом знесення самовільної забудови торгівельного магазину та кам'яно-металевого паркану, а також зобов'язати відповідачів привести земельну ділянку до належного стану.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6 та виробничий кооператив «Подарунок» звільнити земельну ділянку площею 148 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2, шляхом знесення самовільної забудови торгівельного магазину та кам'яно-металевого паркану. Зобов'язано ОСОБА_6 та виробничий кооператив «Подарунок» привести земельну ділянку до належного стану. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Питання самочинного будівництва та його наслідків регулює ст. 376 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути як відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування, так й інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Рішенням Уманської міської ради Черкаської області від 25 жовтня 2010 року виробничому кооперативу «Подарунок» надано дозвіл на розробку проекту відведення щодо розширення земельної ділянки та надання її в оренду для обслуговування існуючого магазину по АДРЕСА_2. Проект відведення земельної ділянки погоджено у встановленому земельним кодексом України порядку.

Рішенням Уманської міської ради Черкаської області від 20 вересня 2012 року виділено виробничому кооперативу «Подарунок» у користування земельну ділянку площею 148 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, із земель комунальної власності для реконструкції спірного павільйону під магазин продовольчих товарів. Договір оренди цієї земельної ділянки між виробничим кооперативом «Подарунок» та Уманською міською радою Черкаської області є дійсним, тобто зберігає правові наслідки, передбачені ним.

Проект реконструкції торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 погоджено у встановленому порядку відділом містобудування та архітектури Уманської міської ради, газо- та енергопостачальною організаціями, відділом житлового господарства Уманського міського виконавчого комітету, Уманською міською санепідемстанцією.

Відповідно до експертного висновку від 30 січня 2008 року у проектно-кошторисній документації на реконструкцію торгівельного павільйону під магазин по АДРЕСА_2 порушень вимог пожежної безпеки не виявлено. Реконструйований павільйон прийнятий в експлуатацію.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено за вимогами ст. 212 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що права позивача порушені, тобто вони не довели своїх вимог згідно ст. 391 ЦПК України, що є їхнім процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). При цьому доводи позову та доводи касаційної скарги фактично стосуються порушення відповідачем будівельних норм і правил при будівництві, проте згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України право на пред'явлення такого позову має орган державної влади, орган місцевого самоврядування або прокурор в інтересах держави. Таких позовних вимог не заявлено.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

Б.І. Гулько

О.В. Закропивний