Справа № 585/2503/17
Номер провадження 2-о/585/392/17
У Х В А Л А

13 липня 2017 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області В.О. Шульга, розглянувши заяву представника КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» лікаря-психіатра ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про продовження госпіталізації без усвідомленої згоди ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

12.07.2017 р. представник КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» лікар-психіатр ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою в якій просить продовжити госпіталізацію без усвідомленої згоди ОСОБА_3

Відповідно ч.1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу.

Відповідно ч.1 ст. 280 ЦПК у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації.

В рішенні Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/16 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) вказано, що Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час законного затримання психічнохворих осіб відповідно до підпункту (е) пункту 1 статті 5 Конвенції, а саме: "за винятком випадків крайньої необхідності, людина не має позбавлятися свободи до тих пір, поки не буде переконливо доведено, що вона дійсно є "психічно хворою". Сама сутність того, в чому слід переконати компетентні державні органи - наявність психічного розладу, - вимагає обєктивної медичної експертизи; психічний розлад має бути такого характеру або ступеня, які виправдовували б обовязкове позбавлення свободи; обґрунтованість позбавлення свободи залежить від стійкості такого розладу" (пункт 39 рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

В цьому ж Рішенні вказано, що госпіталізація недієздатної особи до психіатричного закладу на підставі статті 13 Закону є обмеженням її права на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у статті 29 Конституції України, а тому має відбуватися відповідно до критеріїв, визначених у цьому рішенні.

В порушення вказаних вимог, в заяві про продовження госпіталізації без усвідомленої згоди ОСОБА_3 взагалі не вказано відомості про його попередню госпіталізацію до КЗ СОР «І ОСЛ», відсутні відомості про його психічний розлад та не зазначено жодної з підстав для продовження госпіталізації без усвідомленої згоди, визначених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Дана заява подана з порушенням вимог ст. 120 ЦПК України. Відповідно вимог ст. 121 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» лікаря-психіатра ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про продовження госпіталізації без усвідомленої згоди ОСОБА_3 - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити недоліки заяви, а саме: вказати відомості про попередню госпіталізацію ОСОБА_3 та надати відповідне процесуальне рішення; зазначити відомості про психічний розлад ОСОБА_3 та вказати підстави для продовження госпіталізації без усвідомленої згоди.

Надати КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» час для усунення недоліків не більш, як 5 днів з дня отримання ухвали, і розяснити, що в разі невиправлення недоліків заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4