Ухвала

іменем україни

19 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», яке діє через представника Домальчука Романа Володимировича, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків від 08 жовтня 2014 року, яка станом на 15 січня 2016 року складає 28 593,33 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 29 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що 19 січня 2015 року ОСОБА_4 вніс на депозитний картковий рахунок 66 тис. грн. Цього ж дня у Республіці Польща з цих коштів ним було знято кошти у польських злотих, яка еквівалентна 2 582,60 грн та двічі оплачено товар карткою на суми, що еквівалентні 4 450,01 грн і 53 400,18 грн. Банком за проведені операції була нарахована комісія у розмірі 109,91 грн. Більше ніяких платежів і комісій в цей день не було (а. с. 37).

21 січня 2015 року відповідач через касу банку отримав готівкою залишок коштів на рахунку у розмірі 5 тис. грн (а. с. 17).

Списання використаних 19 січня 2015 року коштів з «ощадного» рахунку відповідача проведено банком 22 січня 2015 року (а. с. 17).

Із наявних в матеріалах справи даних про курс валют в ПАТ АБ «Укргазбанк» вбачається, що і 19 січня 2015 року і 22 січня 2015 року поточний комерційний курс купівлі (продажу) долара США й польського злотого був однаковий - долар: 16.2000-16.5300; злотий: 4.3000-4.5000.

Таким чином, судами під час розгляду справи було встановлено, що при здійсненні 22 січня 2015 року перерахунку суми операцій у валюту «ощадного» рахунку не виникла курсова різниця, а отже і не виникла будь-яка заборгованість, яка б підлягала погашенню.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що банк просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла у зв'язку із прийняттям позивачем одностороннього правочину.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2015 року банк прийняв односторонній правочин, яким з 20 січня 2015 року збільшив до 30 % комісію за операції з видачі готівкових коштів в банківських установах/банкоматах за межами України та комісію за безготівкову оплату товарів чи послуг за допомогою платіжної картки для картрахунків в національній валюті (а. с. 60-67, 68-74).

Згідно з п. 8.2.1 укладеного сторонами договору банк вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до Тарифів на послуги, що надаються держателю платіжної картки, тобто вчиняти односторонній правочин. Банк вправі вчиняти односторонні письмові правочини шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину Банку на дошці об'яв Банку, що розміщується в загальнодоступних для Клієнта місцях, а саме - в операційному залі Банку, а також на сайті Банку.

У кожному разі вчинення Банком одностороннього письмового правочину Банку, такий правочин розміщується (оголошується) Банком на дошках (дошці) об'яв та на сайті Банку до двадцятого числа місяця та набуває чинності з дати, вказаної в ньому, але не раніше першого числа місяця наступного за місяцем, в якому було розміщено (оголошено) загальний односторонній письмовий правочин Банку.

У зв'язку з цим Клієнт зобов'язується щомісячно відвідувати Банк або заходити на відповідну сторінку сайта Банку у будь-який день з двадцять першого числа місяця по останній день відповідного місяця з метою перевірки вчинення Банком одностороннього письмового правочину.

Таким чином, відповідно до умов укладеного сторонами договору односторонній правочин про зміну умов договору з 20 січня 2015 року повинен був набути чинності не раніше першого числа місяця наступного за місяцем, в якому було розміщено (оголошено) загальний односторонній письмовий правочин Банку, тобто з 01 лютого 2015 року (за умови, що його було оприлюднено у січні 2015 року, хоча позивач не надав суду доказів про дату оприлюднення цього правочину).

Оскільки операції за картковим рахунком відповідачем були проведені 19 січня 2015 року, а списання використаних за цей день коштів банком проведено 22 січня 2015 року, то позивач не повинен був використовувати до цих операцій збільшену на підставі одностороннього правочину комісію, а тому суди дійшли правильного висновку, що у відповідача відсутня заборгованість, про стягнення якої просить позивач.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня О.В. Попович