Справа № 333/4288/2017
Провадження № 2/333/2098/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді Варнавської Л.О., при секретарі Некрашевич Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (до розірвання шлюбу - ОСОБА_3) ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 р. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб розірвано. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2016 року на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, в даний час матеріальний стан ОСОБА_3 значно погіршився, у звязку з народженням дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, його дохід з 3-го кварталу 2016 року по 1 й квартал 2017 року склав 7 183 грн., що становить 800 грн. на місяць. З другого кварталу 2017 року і по теперішній час доходів він не отримує. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, ОСОБА_3 нараховані до сплати аліменти, виходячи з розміру доходу 5 550 грн. на місяць, 1 392 грн. 14 коп. на місяць. Дружина позивача знаходиться у декретній відпустці, отримує допомогу при народження дитини. Через скрутне матеріальне становище він не має можливості належним чином виконувати рішення суду і сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку. Просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до розміру 50-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявився, довірив свої інтереси представляти ОСОБА_1, який позов підтримував, просив задовольнити, так як у ОСОБА_3 змінився сімейний стан, він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, крім того, його дружина ОСОБА_8 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач ОСОБА_4 (до розірвання шлюбу та зміни прізвища - ОСОБА_8) Н.О. заперечувала проти позову, суду пояснила, що вона працює в Шевченківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, її дохід з квітня 2017 року по вересень 2017 року складає 30 528 грн. 98 коп., тобто середньомісячна заробітна плата становить 5 088 грн. 16 коп. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається у 3-Б класі Запорізької загальноосвітньої школи № 103 Запорізької міської ради Запорізької області, в класі з поглибленим вивченням англійської мови, відвідує репетитора з англійської мови. Крім того, дитина має певні захворювання, що потребує додаткових затрат на обстеженні, лікування та спеціальне взуття. Просить у позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 р.

Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), який після розірвання шлюбу мешкає разом з матірю відповідачкою у справі (а.с. 24).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2016 р., яке набрало законної сили 07.10.2016 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з розрахунком заборгованості старшого державного виконавця Комунарського відділу ДВС м. Запоріжжя від 27.06.2017 року, заборгованість від 22.12.2016 року складала 3 657 грн. 55 коп., станом на 31.05.2017 року наявна переплата 0,08 грн. Встановлено заробіток ОСОБА_3 5 550 грн. (1/4 частина складає 1 387 грн.) (а.с. 11).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 46804 від 18.07.2017 року ОСОБА_3 за третій квартал 2016 року складають: доходи від кооперативу 1 369 грн., наданні майна в лізинг 5 814 грн., зав четвертий квартал 2016 року та перший квартал 2017 року дохід відсутній (а.с. 5).

Позивач 17.01.2017 року уклав шлюб з ОСОБА_9, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії І-ЖС № 182762 (а.с. 8).

03.11.2016 року народилась ОСОБА_7, батьками якої є ОСОБА_3 і ОСОБА_9 (а.с. 7).

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батько зобовязаний утримувати дитину, створювати для неї необхідні умови для розвитку і забезпечення організації життя.

Приймаючи рішення по справі, суд врахував, що позивач ОСОБА_3, має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилась після рішення суду про стягнення аліментів, отже у позивача виник обовязок утримувати ще одну дитину. Але суд також враховує розмір стягнутих аліментів на утримання сина ОСОБА_10 протягом 2017 року, який не перевищував 1392,14 грн. на місяць, зважаючи, що розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку складає 1777 грн. (ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік»), тобто розмір стягнутих аліментів не досягає прожиткового мінімуму на дитину. Суд зважив, що дитина проживає з матірю, отже більший тягар щодо його забезпечення покладається на матір, яка отримує заробітну плату як державний службовець в сумі близько 4000 грн. на місяць, що підтверджується відповідною довідкою. Аліменти позивачем сплачуються нерегулярно, тобто не кожного місяця, що підтверджується довідкою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя, з якої вбачається, що протягом грудня 2016 р. травня 2017 року аліменти не сплачувались, заборгованість погашалась двома платежами після травня 2017 року. Державним виконавцем розмір аліментів розраховується від суми 5550 грн., тобто від суми отриманого доходу від надання майна в оренду, в той час коли платник аліментів - позивач у справі здоровий, працездатний, офіційно не працевлаштований, в добровільному порядку коштів на утримання дитини не виділяє. С уд не приймає доводи представника позивача, що останній не може знайти роботу, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Приймаючи до уваги інтереси неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, потреби на його утримання, в т.ч. повязані з навчанням та розвитком здібностей дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини саме в розмірі ? частини.

Беручи до уваги, що аліменти за своїм характером та суттю це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини, обидва батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням сукупності усіх вищевказаних обставин, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.180-184,192 Сімейного Кодексу України, ст.3,4,10,11,57-61,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (до розірвання шлюбу - ОСОБА_3) ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська