Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1062/17
Провадження № 6/542/99/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гавриленко Т.Г.,

при секретарі Рибка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в смт. Нові Санжари подання головного державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2017 року головний державний виконавець Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області за погодженням з начальником Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

У поданні вказує, що на виконанні у Новосанжарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження ВП 53521273 до складу якого входить:

- виконавче провадження ВП 53107323, відкрите за постановою Львівської митниці ДФС від 21.10.2016 року № 4173/20908/16 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 8500 грн. на користь держави;

- виконавче провадження ВП 53245876, відкрите за постановою Полтавської митниці ДФС від 21.08.2015 року № 0084/80600/15 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 8500 грн. на користь держави.

Боржник ОСОБА_1 виконавчі документи не виконує, загальна сума заборгованості по зведеному виконавчому провадженні становить 18907,32 грн.

Головний державний виконавець Новосанжарського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області просив застосувати до боржника ОСОБА_1заходи забезпечення виконання виконавчих документів, а саме обмежити його у праві виїзду за межі України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положення ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно з п. 4 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обовязково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобовязань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобовязань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В обґрунтування свого подання головний державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано жодного доказу, який підтверджує надіслання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій містяться вимоги про добровільне виконання зобовязань, докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч. 5 ст. 25, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», як і відсутні відомості про вжиття державним виконавцем всіх передбачених вказаним Законом заходів примусового виконання виконавчого листа.

Як вказує головний державний виконавець у своєму поданні 24.07.2017 року боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено копію подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України для відому. Проте, в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником виконавчих документів та повідомлення про отримання копії подання.

Окремо слід відмітити, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що боржник має намір та може ухилитися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України.

Таким чином, суд приходить до остаточного висновку, що в задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 293, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_2