У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Євтушенко О.І., Карпенко С.О.,
Євграфової Є.П., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем 03 грудня 2006 року. У зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх грошових зобов'язань станом на 24 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 43 775,25 грн, а саме: 1 721,25 грн - заборгованість за кредитом; 15 764,77 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1018,32 грн заборгованості за комісією, 22 710,17 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн - штраф (фіксована частина); 2 060,73 грн - штраф (процентна складова).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості станом на 21 лютого 2008 року у загальному розмірі 4 460,22 грн, яка стягнута судовим наказом, та закрито провадження у справі в цій частині позовних вимог. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 4 460,22 грн, яка стягнута за судовим наказом від 15 березня 2008 року закрито. Позовні вимоги про стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 18 066,71 грн, яка складається з: пені за несвоєчасність виконання зобов'язань - 17 642,41 грн, заборгованості по комісії - 424,30 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 03 грудня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № ZPE0RX06010133 про надання останньому строковий кредит в сумі 2 175,80 на строк з 03 грудня 2006 року до 02 грудня 2008 року включно, зі сплатою процентів за його користування у розмірі 2% на місяць на залишок заборгованості та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 42,43 грн. Договір був укладений у формі заяви за послугою («Розстрочка») («СТАНДАРТ»). Згідно змісту вказаної заяви відповідач ознайомився та погодився з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку (а.с. 5, 66).

Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2008 року із ОСОБА_6 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 4 460,22 грн, (яка складається із заборгованості за кредитом - 1 345,48 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 594,02 грн, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 344,92 грн) на користь заявника ЗАТ КБ «ПриватБанк», яка виникла станом на 21 лютого 2008 року (а.с. 81).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Розділом 4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачений порядок розрахунків. Пунктом 4.3 згаданих Умов передбачено, що кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості за кредитом, насамперед, направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п. 3.2.11, 3.3.8 цих Умов, далі пені згідно розділу 5 цих Умов, далі - простроченої комісії за кредитом, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених процентів за кредитом, далі - простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилась (у т.ч. сума, надана позичальником понад суми щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за кредитом, далі - комісії, далі - винагороди, далі - процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати зазначеної у заяві. Сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятись від суми щомісячного платежу. При несплаті винагороди, комісії згідно заяви відсотків, і/або частини кредиту до останнього дня періоду сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п 4.4 Умов, нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, в порушення вимог ст.ст. 303, 315 ЦПК України, не встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог з підстав, викладених у рішенні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд, в порушення ст. 303, 315 ЦПК України, не перевірив належність та допустимість доказів поданих сторонами, зокрема, не перевірив належним чином чи виконаний судовий наказ Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2008 року (а.с. 81), яким чином таке судове рішення виконувалось, про що наголошувала відповідач в ході судового розгляду, оскільки таких даних матеріали справи не містять, а лише додано до матеріалів справи меморіальні ордери (а.с. 37-38), з яких вбачається, що в рахунок погашення заборгованості відповідачем було сплачено загалом 3 323,14 грн. Крім того, апеляційним судом не перевірено яким чином проводилось зарахування позивачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду, оскільки за згаданим рішенням було безпосередньо стягнуто на погашення заборгованості за тілом кредиту 1 345,48 грн та за процентами за користування кредитом - 594,02 грн, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 344,92 грн, що може впливати на розмір сум, які підлягали стягненню.

Водночас, приймаючи до уваги розрахунок позивача про наявну у відповідача заборгованість, апеляційний суд виходив з того, що до стягнення з відповідача підлягають проценти в межах строку позовної давності за період з 14 квітня 2011 року до 14 квітня 2014 року, тобто сума заборгованості, яка виникла за останні три роки, що передували зверненню до суду. При цьому, апеляційним судом було зауважено, що нарахування процентів за цей період позивачем не здійснювалось, а отже в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Натомість апеляційним судом не перевірено належним чином на яку саме заборгованість нарахована пеня та комісія, чи передбачено умовами договору стягнення комісії з відповідача. Апеляційний суд, стягуючи з відповідача на користь позивача пеню, не перевірив можливості застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, взявши до уваги власний розрахунок при цьому жодним чином його не обґрунтувавши.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Є.П.Євграфова
О.І. Євтушенко
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова