Справа № 653/2829/17
Провадження № 2/653/1046/17
РІШЕННЯ

іменем України

"09" жовтня 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,

секретаря Копєйко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом Запорізького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач з 28.09.2013 року по 18.12.2014 року навчався у ЗНТУ на контрактній основі за напрямом підготовки «Фінанси і кредит», заочної форми навчання. Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг, згідно із типовим договором від 28.09.2013 року, укладеним між сторонами. 18.12.2014 року відповідач був відрахований за академічну неуспішність. Станом на серпень 2017 року відповідачем не сплачено за надані йому освітні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 2851 грн. 20 коп. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити суму заборгованості, що змусило позивача звернутись до суду із даним позовом. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість з оплати освітніх послуг в розмірі 2851 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 1600 грн..

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання явку представника не забезпечив, надіславши письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу за відсутністю представника позивача.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своїх заперечень вказував на те, що дійсно 2013 року уклав відповідний договір з позивачем. Після першого семестру, сесію не здав та покинув ВУЗ, переїхавши з м. Запоріжжя до Генічеського району. ВУЗ про намір покинути навчання він не попередив, та про переведення його на четвертий курс навчання йому також не було нічого відомо. Вважав, що оскільки сесію не здав, то фактично мав би бути відрахований без переведення на наступний курс. Також зазначав, що переведення на 4 курс було незаконним, оскільки за невиконання навчального плану відповідно до умов договору він мав бути відрахований. Згоден сплатити судові витрати, однак сплачувати заборгованість за навчання він не згоден. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між Запорізьким національним технічним університетом в особі ректора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений типовий договір №03050801/473 від 28.09.2013 року про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою, згідно з яким навчальний заклад бере на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останнього в ЗНТУ за напрямом «Фінанси і кредит» заочної форми навчання.

Згідно з п.3.1. вказаного Договору, відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором.

Загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 19528.32 грн. Вказана плата встановлюється за весь термін надання освітньої послуги і не може змінюватися. Відповідач зобов'язаний був вносити плату за надання освітньої послуги через установу банку до 01 вересня за осінній та до 15 січня за весняний семестри кожного року.

Згідно з наказом за № 402-с від 26.09.2013 року ОСОБА_1 було зарахований на І курс заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030508 «Фінанси і кредит», факультету Економіки та управління.

З наказу №241-С від 07.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 був переведений на четвертий курс як студент, що навчається за скороченою програмою з групи ФЕУз-123 в групу ФЕУз-121.

Відповідно до наказу № 530-с від 18.12.2014 року ОСОБА_1 був відрахованим за академічну неуспішність.

З довідки позивача вбачається, що станом на 01.08.2017 року відповідачем не сплачено грошові кошти за надані йому освітні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 2851 грн. 20 коп., яка до цього часу відповідачем не сплачена.

Як встановлено судом, умовами договору від 28.09.2013 року, зокрема п. 3.3, сторони погодили, що в разі якщо замовник - студент за власною ініціативою вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобовязаний повідомити про це Виконавця в письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності письмового повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування.

З пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні вбачається, що вказаних дій ним виконано не було та позивача про намір припинити навчання він не попереджував. З урахуванням того, що ОСОБА_1 був переведений на 4 курс, позивачем також було нарахована вартість освітньої послуги, яка відповідно до довідки бухгалтерії становить 2851 грн. 20 коп.

Вказані відносини, крім положень договору №03050801/473 від 28.09.2013 року, укладеного між сторонами також врегульовано нормами чинного ЦК України. Так згідно з ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст.903 ЦК України).

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору про надання/отримання освітньої послуги, то невиконанням зобов'язання з боку відповідача право позивача є порушеним, тому підлягає судовому захисту.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума заборгованості у розмірі 2851,20 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Запорізького національного технічного університету - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, 05.12.1994, ід. номер НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Запорізького національного технічного університету (69063, м. Запоріжжя, вул.. Жуковського, 64, , р/р 0116 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) заборгованість за договором №03050801/473 від 28.09.2013 року у розмірі 2851/дві тисячі вісімсот пятдесят одна/ гривна 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, 05.12.1994, ід. номер НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Запорізького національного технічного університету (69063, м. Запоріжжя, вул.. Жуковського, 64, , р/р 0116 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судовий збір у розмірі 1600/одна тисяча шістсот/ гривень.

На рішення суду протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області.

Суддя: Н.Б. Венглєвська