Справа № 2/593/283/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"30" червня 2017 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши дотримання та виконання вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину в спільному майні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд в порядку поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею ( позивачкою) право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с. Лісники, по вул. Шепети, 49 Бережанського району Тернопільської області.

Під час вирішення питання про відкриття провадження по справі у відповідності до положень статті 121 Цивільного процесуального кодексу України суд прийшов до висновку, що позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України, а тому ухвалою від 12 червня 2017 року позивачці було вказано на такі недоліки й надано строк для їх усунення.

Отримано вказану ухвалу суду позивачкою 23 червня 2017 року.

На виконання згаданої ухвали, позивачка подала суду лист, у якому зазначила, що у відповідності до ч.5 ст. 119 ЦПК України, нею додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 640,00 грн., що відповідає судовому збору половини вартості майна на яке предявлено позов. Щодо адреси спірного майна уточнила, що вулиця де знаходиться будинок перейменована з Шагая на вул. Шепети.

З приводу вказівки суду « на відсутність у висновку реквізитів, щодо затвердження звіту оцінки відповідною особою, та відсутності відомостей про проведення процедури з оцінки майна», позивачка зазначила: « …висновок про затвердження звіту оцінки підписується мною, що я і зробила, а матеріали та хід процедури оцінки майна мною можуть бути представлені в судовому засіданні, як докази, але їх копії направляю, оригінали будуть представлені в судовому засіданні».

Щодо висновку суду про невірне визначення позивачем ціни позову та відповідно не в повному обсязі сплати судового збору, вважає це припущенням суду, його субєктивною думкою і не бажанням вирішувати справу по суті та діями, спрямованими на позбавлення її права доступу до правосуддя.

Суд, розглянувши згаданий заяву-лист позивачки та додані до неї документи, що стосуються проведення оцінки спірного майна, вважає, що позивачкою не усунуто недоліки, які вказані судом в ухвалі від 12 червня 2017 року.

Так, всупереч положенням ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" позивачка не подала суду належних й допустимих доказів, що такий звіт скріплений підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Натомість, як вбачається із наданого позивачкою оригіналу висновку про ринкову вартість спірної будівлі, в графі «Затверджено», проставлено її прізвище «Мізерна» та рукописний підпис очевидно від її імені. Копія ж аналогічного документу, яка подана позивачкою при поданні позову, таких написів у вказаній графі не містить.

Отже, і оригінал згаданого висновку, який подано на усунення недоліків позивачкою і надана попередньо суду його копія, не містять реквізитів щодо його затвердження відповідальною особою із зазначенням дати. Відомостей, що такою відповідальною особою є позивачка, суду також не надано.

Також, як вбачається із змісту додатків до згаданого висновку про оцінку, поданих позивачкою при усуненні недоліків, в Розділі 5 «Аналіз об»єкта оцінки та його оточення», вказано, що роком побудови житлового будинку по вул. Шепети ( вул. Шагая), №-49 є 2005 рік. Натомість, як з позову вбачається, що спірний будинок по вул. Шепети, 49 побудовано сторонами по справі в період з 2008 по 2012 рік, після укладення шлюбу у 2006 році. Також технічна документація додана позивачкою до справи не містить інформації про побудову такого будинку в період до 2005 року і стосується лише житлового будинку по вул. Шепети, 49 і жодних документів про її перейменування, сторона позивача до позовної заяви також не надала.

Така істотна розбіжність у роках побудови будинку та не усунута суперечливість в назві вулиці, де знаходиться нерухоме майно, дає суду підстави для розумного сумніву у тому, що наданий позивачкою висновок про оцінку майна складено саме щодо того будинку, 1/2 частина якого є предметом даного позову. А відтак, позивачкою не усунуто вказаний судом недолік, як то необхідність повідомлення суду дійсної ринкової вартості спірного майна й подання в її обґрунтування належних та допустимих доказів, а також документа про сплату судового збору в розмірі 1% від дійсної ринкової вартості спірного майна на час звернення до суду.

Позивачкою також не повідомлено обставини по справі, якими вона обґрунтовує позовні вимоги та не зазначено докази в підтвердження таких обставин , а саме:

- належності сторонам спірного житлового будинку з господарськими побудовами на праві спільної сумісної власності, зокрема, придбання ( побудови) нерухомого майна за сімейні кошти подружжя ( а не кошти інших осіб ), спільною працею тощо;

- щодо існування спору між сторонами з приводу поділу майна, тобто коли і чи звертався позивач до відповідача по питанню поділу житлового будинку, тощо.

Суд звертав увагу позивачки на такі недоліки, однак і вони залишися не усунутими, що позбавляє суд можливості визначитися чи має у даному випадку спір про право між сторонами по справі, а відтак і чи є право позивачки порушеним і чи є наявними підстави для відкриття провадження за такими вимогами.

Отже, суд приходить до висновку, що сторона позивача у наданий судом строк не усунула недоліків свого позову, а відтак він підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу…, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З огляду на вищевикладене, керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України суд ,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину в спільному майні вважати не поданою і повернути позивачу.

Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду може бути апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня її отримання до Тернопільського обласного апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області, як суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану судову ухвалу.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_3