АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 622/1229/14-ц Головуючий суддя І інстанції Чернова О. В.
Провадження № 22-ц/790/5367/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори про припиненя права
власності на земельну ділянку
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 26 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, третя особа: відділ державної реєстрації Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, про скасування рішення та визнання реєстрації права власності недійсною, -

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що їй на праві власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області XV сесії VI скликання від 06 червня 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2. Посилаючись на те, що відповідач набув право власності на спірну земельну ділянку з порушенням установленого законом порядку, оскільки протокол встановлення зовнішніх меж земельної ділянки було підписано замість неї та без її відома донькою, з урахуванням уточнених у липні 2017 року позовних вимог, ОСОБА_2 просила скасувати рішення Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області від 06.06.2012 року та визнати недійсною реєстрацію 20 березня 2013 року відділом Держземагенства у Золочівському району Харківської області права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 26 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В обґрунтування скарги зазначила, що сторонами по справі не заперечується факт підписання протоколу узгодження меж земельної ділянки особою, яка не мала на це повноважень, а тому, тому рішення сільської ради, яким відповідачу передано земельну ділянку у власність є незаконним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 червня 1978 року ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1

Рішенням Малорогозянської сільської ради народних депутатів Золочівського району Харківської області від 22 лютого 1996 року ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка).

23 березня 2012 року складено протокол встановлення зовнішніх меж земельної ділянки, яка передається у власність ОСОБА_3, з якого вбачається, що він підписаний в тому числі й позивачем.

Разом з тим, встановлено, що особисто ОСОБА_2 вищевказаний протокол не підписувала.

Рішенням Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області від 06 червня 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки та передано ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_2

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що порушення, на які вказує позивач, не є самостійною та достатньою підставою для скасування рішення органу місцевого самоврядування, належних доказів на підтвердження порушення права користування земельною ділянкою позивачем не надано, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до положень цієї статті громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами (ст. 198 ЗК України).

Відповідно до частин 1, 7 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Згідно зі ст. 184 ЗК України землеустрій передбачає, зокрема, встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 11 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 3,4 ст. 60 ЦПК).

Частиною 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Позивач своїм процесуальним правом звернутися до суду з клопотанням про призначення судової земельно-технічної експертизи не скористалася.

Належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем не надано, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Погодження меж земельних ділянок, в розумінні ст. 198 ЗК України, є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок, а само по собі непогодження меж земельної ділянки не є підставою для визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним за відсутності доказів порушення прав суміжного землекористувача.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 26 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

Л.А. Швецова