Справа № 204/2329/17
Провадження № 2/204/1055/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном - квартирою № 3 в будинку № 5 по вул. Орловській в м. Дніпро, шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 із зняттям його з реєстрацій місця проживання в цій квартирі, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 19 груддя 2005 роду вона придбала у відповідача зазначену квартиру. Після придбання квартири вона з чоловіком і неповнолітнім сином поселились і зареєструвалися у квартирі, і інших осіб зареєстрованих або проживаючих в квартирі немає. Цього року до неї в квартиру неодноразово приходили люди, і представляючись працівниками банку розшукували відповідача, який має заборгованість по кредиту, стверджували, що відповідач прописаний у неї в квартирі. Звернувшись до Комунального підприємства «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради позивачка дізналася, що відповідач до теперішнього часу зареєстрований в її квартирі, що підтверджується копією Форми «А» додатку № 1 про реєстрацію відповідача 24.12.2004 року за вказаною адресою і відсутність відмітки про зняття його з реєстрації. Відповідач не є членом сім'ї позивачки та після продажу їй квартири він втратив права користування житловим приміщенням в зазначеній квартирі, а його реєстрація чинить їй перешкоди у користуванні власним майном. У зв'язку з вищевказаним, позивачка була змушена звернутися за захистом до суду.

Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 4922 (а.с.6).

Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване за позивачкою в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.01.2006 року за № 9638623 (а.с.7).

В належній ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 25.04.2017 року за вих. № 1510/2.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 раніше належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.12.2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради 02.08.2005 року за № 242/4 (а.с.6 - п.3 договору).

Проте, на теперішній час, єдиним власником квартири є ОСОБА_1.

В свою чергу, Верховний Суд України в своїх постановах при застосуванні таких норм права, про які заявлено в даній справі, зокрема у справах № 6-10723св08, № 6-2778св08 та № 6-55662св10, прийшов до наступних висновків: Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Проте, судом не встановлено обставин для відступлення від висновків Верховного Суду України.

Таким чином, право користування житлом є похідним від права власності на це житло, втрата права власності на житло є беззаперечною підставою для припинення права колишнього власника та членів його сім'ї на користування цим будинком.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивачка, як власник квартири, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності та розпоряджання своїм майном.

Крім того, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає за місцем своєї реєстрації та його особисті речі там відсутні, що підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка є знайомою позивачки, і яка вказала, що у спірній квартирі проживає позивачка з родиною вже більше десяти років.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що реєстрація відповідача в спірній квартирі чинить власнику перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов та усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїм майном - квартирою № 3 в будинку № 5 по вул. Орловській в м. Дніпро, шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 із зняттям ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрацій місця проживання в цій квартирі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 317-319, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 179, 209, 212-215, 224-227, 360-7 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїм майном - квартирою № 3 в будинку № 5 по вул. Орловській в м. Дніпро, шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 із зняттям ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрацій місця проживання в цій квартирі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова