Провадження № 2-з/752/95/17
У Х В А Л А

19.04.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд -

Встановив

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 та Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про усунення перешкод в реалізації права власності.

18.04.2017 року позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову в якій просила заборонити відповідачу вчиняти проведення будь-яких будівельних робіт по АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви позивач вказувала, що в своїй позовній заяві вона порушує питання про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в реалізації нею права власності шляхом знесення здійсненого ним самочинного будівництва будівлі літера «Л» домоволодіння АДРЕСА_1. На даний час відповідачем продовжується здійснення самочинного будівництва, що в свою чергу ускладнить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У порядку ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В розумінні ст.ст. 151, 152 ЦПК України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.1991 року посвідченого заступником старшого державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 належить 7/30 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

З висновку будівельно-технічного експертного дослідження № 8715 складеного 25.11.2016 року вбачається, що самочинна збудована ОСОБА_2 будівля літера «Л», домоволодіння АДРЕСА_1 не відповідає протипожежним вимогам Державних будівельних норм. Технічна можливість перебудови вказаного домоволодіння з метою приведення його у відповідність до всіх вимог у галузі будівництва, зокрема протипожежних, відсутня.

З листа Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва від 10.03.2017 року № 073-2077 вбачається, що під час виїзду на місце посадовою особою особи Департаменту встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться напівзруйнована будівля, відповідальні особи відсутні, що унеможливлює проведення перевірки.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, в порушення вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України та з огляду на зазначені положення постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, в заяві про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, не наведено всіх необхідним відомостей, потрібних для забезпечення позову, а саме не надано обґрунтування існування високої ймовірності, що відповідачем здійснюється будь-які будівельні роботи за адресою АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 208-210 ЦПК України,

Ухвалив

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя