Справа № 158/855/17
Провадження № 2/0158/365/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих спільними діями кількох неповнолітніх осіб, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих спільними діями кількох неповнолітніх осіб.

Позивач свій позов мотивує тим, що йому на праві власності належить легковий автомобіль марки «ЗАЗ-11021», 1998 року випуску, д.р.н. «НОМЕР_1», який він зберігає на подвір'ї будинку за адресою проживання у АДРЕСА_1

10.02.2017 року з вікна будинку він побачив, що невідомі, на той час, особи кидають каміння в його автомобіль з другого поверху колишнього консервного заводу, в результаті чого в його автомобілі було розбите заднє бокове скло. Цього ж дня він звернувся з відповідною заявою до Ківерцівської ВП ГУНП у Волинській області, яка зареєстрована за №730.

Також, 12.02.2017 року його дружина вдруге звернулася до Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про затримання невідомих осіб, які кидали сміття на його автомобіль.

Відповідно до висновку про результати розгляду звернення від 13.02.2017 року поліцейського ГРПП Ківерцівського ВП ГУНП Ковзоловича М.М., встановлено, що кидали сміття, внаслідок чого був пошкоджений його автомобіль неповнолітні особи - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. На батьків вказаних неповнолітніх осіб складено адміністративні протоколи за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Так як відповідачі є неповнолітніми він звернувся до їхніх батьків про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди, однак останні відмовились від добровільного відшкодування.

Згідно проведеної оцінки його пошкодженого автомобіля вбачається, що завданий відповідачами збиток склав 9534,48грн.

Відтак просить суд, стягнути з відповідачів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та його матері ОСОБА_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та його матері ОСОБА_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та його матері ОСОБА_4, в рівних частках, на його користь 21034,48 грн., з яких: 9534,48 грн. - завданий матеріальний збиток, 1500 грн. - вартість виконання робіт з оцінки визначення вартості матеріального збитку, 10000 грн. - моральна шкода. Крім того просить стягнути з відповідачів в рівних частках витрати на оплату судового збору в розмірі 2240 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди визнали частково, вказавши, що події, які відбулися 10.02.2017 року та 12.02.2017 року вони визнають, однак не визнають, що їхніми неправомірними діями було завдано таку значну матеріальну шкоду позивачу ОСОБА_1, у задоволенні моральної шкоди просили відмовити.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_2 та представник останньої - ОСОБА_3, в судовому засіданні, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали, вказавши, що 10.02.2017 року ОСОБА_7 з неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не було, а був лише 12.02.2017 року на території колишнього консервного заводу, однак його діями не було пошкоджено майно позивача.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що із висновку №558/17 від 10.02.2017 року за результатами розгляду звернення громадян вбачається, що невідомими особами в результатті кидання каміння з даху колишнього консервного заводу розбите заднє бокове скло автомобіля марки «ЗАЗ-1102», д.н.з. «НОМЕР_1», сума завданих збитків зі слів потерпілого становить близько 1000 грн.

Також, згідно висновку №593/17 від 12.02.2017 року на місці події, а саме на території приміщення консервного заводу встановлено, що малолітніми, які з вікон другого поверху кидають сміття та 10.02.2017 року своїми діями пошкодили вищевказаний автомобіль є ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. На батьків малолітніх складено адміністративні протоколи за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постановами Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.03.2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на останніх адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Крім того, правопорушники, кожна зокрема вину у вчиненому визнали повністю, щиро розкаялися та просили суворо не карати.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач є власником автомобіля «ЗАЗ-11021», державний номерний знак «НОМЕР_1», який зазнав пошкоджень в результаті неправомірних дій (а.с. 23).

В результаті вищезазначеного належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль зазнав механічних пошкоджень. З метою визначення вартості матеріального збитку, позивач замовив та оплатив проведення дослідження визначення вартості відновлювальних ремонтних робіт транспортного засобу у приватного підприємця ОСОБА_10 Згідно звіту №270/17 про оцінку автомобіля, матеріальний збиток, завданий шляхом пошкодження даного автомобіля склав 9534,48 грн. /а.с. 10-21/

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 12.02.2017 року вона знаходилася у власному будинку, і вийшла із нього на грукіт і стукіт. Вийшовши побачила як невідомі особи з другого поверху території колишнього консервного заводу скидали сміття не територію її подвір'я, а саме скло, дошки та цеглу. Зателефонувавши в поліцію за номером 102, вона вирішила затримати на той момент невідомих їй осіб. Через деякий час приїхали працівники поліції та разом з нею затримали відповідача, неповнолітнього ОСОБА_6

Відповідно до ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відшкодування шкоди, заподіяної неповнолітніми особами, здійснюється на істотно інших засадах, ніж відшкодування шкоди, заподіяної малолітніми особами. ЦК України визнає неповнолітніми фізичних осіб віком від 14 до 18 років (ч. 1 ст. 32 ЦК).

На відміну від малолітніх, неповнолітні особи визнані законодавцем повністю деліктоздатними, тобто здатними самостійно нести відповідальність за шкоду, заподіяну їхніми діями іншим особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Така ж специфіка передбачена і у ч. 2 ст. 1179 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини.

З врахуванням вищевикладеного, суд не бере до уваги твердження відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, що відповідач ОСОБА_7 є не деліктоздатним та на момент вчинення неправомірних дій, які призвели до пошкодження транспортного засобу марки ЗАЗ-11021», д.н.з. «НОМЕР_1», належного ОСОБА_1 не був присутній разом з іншими неповнолітніми відповідачами та відповідно сміття з території колишнього консервного заводу не кидав, оскільки даний факт спростовується поясненнями відповідачів від 12.02.2017 року та висновком про результати розгляду звернення від 13.02.2017 року.

В судовому засіданні встановлено, що згідно висновку про результати розгляду звернення громадянина та особистої заяви ОСОБА_1 від 10.02.2017 року, в результаті кидання каміння з даху колишнього консервного заводу розбите бокове скло автомобіля марки «ЗАЗ-11021», 1998 року випуску, д.р.н. «НОМЕР_1». Також, як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_1 від 12.02.2017 року вбачається, що останньому вищевказані неповнолітні пошкодили також дах автомобіля.

Інших доказів щодо пошкодження вищезазначеного автомобіля суду надано не було. Крім того, в матеріалах справи відсутні огляд та опис пошкоджень автомобіля марки «ЗАЗ-11021», 1998 року випуску, д.р.н. «НОМЕР_1» в результаті неправомірних дій ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зафіксованих під час виклику працівників поліції.

Вищевказані твердження також підтверджуються поясненнями відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 12.02.2017 року.

Окрім того, ОСОБА_1 не надав суду доказів витрат, які він поніс на ремонт автомобіля марки «ЗАЗ-11021», 1998 року випуску, д.р.н. «НОМЕР_1», оскільки зазначив, що ремонт проводив власними силами.

Згідно калькуляції 270/17 вартості відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ-11021», д.н.з. «НОМЕР_1» вартість замінних деталей, а саме: панель даху та скло вікна правої боковини становить 1769,98 грн. (1559,39+210,59) /а.с.20/.

Інші пошкодження транспортного засобу, вартість відновлення яких становить 7280,25 грн., відповідно до висновку звіту №270/17 оцінки вартості відновлювального ремонту, судом до уваги не беруться, оскільки дані пошкодження при вчиненні відповідачами неправомірних дій ні працівниками поліції, ні самим позивачем на момент пошкодження встановлені не були.

Також, позивач ОСОБА_1 вказав, що завдану моральну шкоду він оцінює у 10000 грн.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб та може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що внаслідок пошкодження транспортного засобу «ЗАЗ-11021», д.н.з. «НОМЕР_1» ОСОБА_1 зазнав моральних страждань, які полягають у душевних стражданнях.

Так, позивачу завдана матеріальна шкода внаслідок пошкодження неповнолітніми ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 автомобіля марки «ЗАЗ-11021», д.н.з. «НОМЕР_1», між діями є причинно-наслідковий зв'язок, шкода завдана з вини відповідачів, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди.

Проте, суд вважає, що розмір позовних вимог ОСОБА_1 є завишеним та належними та припустимими доказами не підтверджується.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд, приймає до уваги характер незаконних дій відповідачів, глибину душевних страждань позивача, тривалість порушених прав, його вік, конкретні обставини справи, спричинення шкоди, і, з врахуванням всіх обставин справи вважає, що з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 слід стягнути моральну шкоду в користь ОСОБА_1

Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди в сумі 1500 грн. у зв'язку з пошкодженням його майна внаслідок неправомірних дій, які слід стягнути з батьків неповнолітніх в рівних частках.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті звіту про оцінку визначення вартості матеріального збитку дослідження легкового автомобіля складеного суб'єктом оціночної діяльності та судового збору.

Відтак, з врахуванням вищевикладеного, стягненню з відповідачів в користь позивача підлягає заподіяна майнова шкода в розмірі 1769,98 грн. (1559,39+210,59), моральна шкода в розмірі 1500 грн., витрати на виконання робіт з оцінки визначення вартості матеріального збитку в розмірі 1500 грн. та судовий збір в розмірі 2240 грн., а всього на суму 7009,98 грн. в рівних частках з кожного.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 79, 84, 88 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих спільними діями кількох неповнолітніх осіб - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь ОСОБА_1 завданий матеріальний збиток у сумі 1769 (одна тисяча сімсот шістдесят дев'ять) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь ОСОБА_1 витрати на виконання робіт з оцінки визначення вартості матеріального збитку в сумі 1500 (одна тисяча п'ятсот)грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 500 (п'ятсот) грн. з кожного за завдану маральну шкоду на користь ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2240 (дві тисячі двісті сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька