Справа № 202/3335/17
Провадж. 202/1778/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

судді Бєльченко Л.А.

при секретарі Скляр А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на ? частину у житловому будинку

№ 32 ( літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі за ОСОБА_2.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач указав, що рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16.11.2005 року за ним та за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину у житловому будинку № 32 (літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі за кожним. У 2016 році вони зі ОСОБА_2 намагалися поділити указаний житловий будинок в натурі, але у задоволенні позовних вимог рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.01.2016 року було відмовлено через те, що будинок мав самовільні забудови, які не введені в експлуатацію. Відповідач ОСОБА_2, знаючи, що домоволодіння має самовільні забудови, звернулася до реєстраційної служби щоб зареєструвати свою частину будинку на себе. Проте їй було відмовлено з тих підстав, що представлений нею технічний паспорт містить відомості про самочинне будівництво. Після того відповідач ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідним позовом, який зобов*язав Державну реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати належну ОСОБА_2 1/2 частину домоволодіння № 32 (літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі за нею. Позивач вважає державну реєстрацію права власності на частину домоволодіння за відповідачем проведеною неправильно, оскільки фактично будівлі , які розташовані за указаною адресою, не відповідають правовстановлюючому документу і технічній документації, мають інші літери, є інші забудови, які не введені в експлуатацію.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2Ф позовні вимоги не визнала та указала, що реєстрацію права власності на 1/2 частину у житловому будинку № 32 ( літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі за нею проведено на підставі рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16.11.2005 року та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року. Підстав для скасування державної реєстрації права власності немає. Просила відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, указуючи, що відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Державна реєстрація права власності за відповідачем ОСОБА_2 на ? частину у житловому будинку № 32 ( літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі проведена на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року. Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов*язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною другою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених Законом, заборонена. Позивачем не надано належних доказів неправомірності прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на ? частину у житловому будинку № 32 ( літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі за ОСОБА_2 Тому підстави вважати дане рішення таким, що підлягає скасуванню, відсутні.

Суд, з*ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16.11.2005 року за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину у житловому будинку № 32 ( літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі за кожним (а.с.23-25).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 та зобов*язано Державну реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати належну ОСОБА_2 1/2 частину домоволодіння № 32 ( літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі (а.с.26,27)

Державна реєстрація прав власності на указане домоволодіння проведена Дніпропетровський міським управління юстиції 23.07.2014 року за номером 7093257 (а.с. 45-47).

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 19 цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі : 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у держаному та комунальному житловому фонді; 4) державний актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили,є документом, що посвідчує право власності особи на об*єкт нерухомості і є підставою для здійснення державної реєстрації такого права.

Реєстрація права власності на ? частину у житловому будинку № 32 ( літ. В-2) по вулиці Манкевича в місті Дніпрі за ОСОБА_2 проведена Державною реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі рішення суду.

Правових підстав, за яких реєстрація права власності на указану частину домоволодіння за ОСОБА_2 має бути скасована, позивачем не наведено та судом не встановлено.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених законом.

Позивачем таких обставин не доведено.

Доводи позивача та його представника щодо прийняття Державною реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції рішення про відмову ОСОБА_2 у державній реєстрації при її первинному зверненні з цього приводу, не заслуговують на увагу, оскільки не мають правового значення для прийняття рішення у справі.

За таких підстав суд відмовляє позивачеві у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 58, 60,209,213-215, ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах до ОСОБА_2, ОСОБА_3 адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

ОСОБА_6