Справа № 242/1291/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря Плаксіної Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування зазначивши, що згідно заяви ОСОБА_1 від 02.07.2015 року їй було призначено адресну грошову допомогу, як особі, що переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Управлінням соціального захисту населення Селидівської міської ради (далі - УСЗН) було призначено грошову допомогу на періоди з 02.07.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 884 грн. на місяць, з 07.12.2015 року по 03.06.2016 року в розмірі 884 грн. на місяць, з 06.06.2016 року по 03.12.2016 року в розмірі 884 грн. на місяць. Загальна сума допомоги за період з липня 2015 року по вересень 2016 року склала 13087 грн.

В ході проведення перевірки УСЗН було встановлено, що при написанні заяви про призначення грошової допомоги від 02.07.2015 року відповідач надала неправдиві відомості, а саме засвідчила про відсутність в неї житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 має у власності житловий будинок, що розташований на підконтрольній Україні території за адресою: Донецька область, м. Селідове, м. Гірник, вул. Франка, б.35 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори від 14.09.2011 року.

Оскільки добровільно відповідач повернути надміру перераховані їй кошти не бажає, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені бюджетні кошти, у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 13087 грн.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі (а.с.75).

Відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, відповідач та її представник в судове засідання не прибули, але представник надав до суду заяву щодо розгляду справи без їх участі (а.с.74). Крім того, відповідач надала заперечення проти позову, зазначивши, що вона не приховувала той факт, що в неї є у власності є будинок в м. Гірник, оскільки на час подання відповідної заяви необхідно було вказати інформацію про наявність у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Проте м. Гірник Донецької області відповідно до розпорядження КМУ відноситься до району проведення антитерористичної операції, в звязку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими. Просила суд, відмовити в задоволені позову у повному обсязі (а.с.23-24).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в УСЗН Селидівської міської ради як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою УСЗН Селидівської міської ради № 16875 від 28.10.2016 року (а.с. 3).

02 липня 2015 року відповідач звернулася до УСЗН Селидівської міської ради Донецької області із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 12). В заяві відповідач надала письмову інформацію про відсутність в неї та членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 19.08.2015 року, УСЗН призначило ОСОБА_1 грошову допомогу на період з 02.07.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 884 грн. на місяць (а.с.11).

Своїми заявами від 07.12.2015 року та від 06.06.2016 року відповідач засвідчила про відсутність обставин щодо змін, що впливають на призначення адресної грошової допомоги. На підставі цього рішеннями Селидівського УСЗН від 05.01.2016 року та від 01.07.2016 року їй подовжено виплату допомоги з 07.12.2015 року по 03.06.2016 року в розмірі 884 грн. на місяць (а.с.9), та з 06.06.2016 року по 03.12.2016 року в розмірі 884 грн. на місяць (а.с.7).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, за адресою: Донецька область, м. Селідове, м. Гірник, вул. Франка, б. 35 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори від 14.09.2011 року (а.с.6).

19.09.2016 року УСЗН прийнято рішення про утримання з ОСОБА_1 занадто отриманих коштів у розмірі 100% за період з 02.07.2015 року по 02.12.2015 року, з 07.12.2015 року по 03.06.2016 року та з 06.06.2016 року по 30.09.2016 року в сумі 13087 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Порядок видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (далі - Довідка), та надання цим особами щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Порядок № 509), та Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 505).

Судом встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27), фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13) та перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Щомісячна адресна допомога надається особам, які переміщуються, після взяття їх на облік та отримання довідок про взяття на облік в уповноважених органах. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю (пункти 2, 3, 5 Порядку № 505).

Сторонами не заперечувалося, що у спірний період часу ОСОБА_1 допомога призначалася та була отримана нею за період з липня 2015 року по вересень 2016 року у загальному розмірі 13087,00 грн.

З моменту введення в дію Порядку № 505 абзац 9 пункту 5 мав таку редакцію: «у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції».

Така редакція діяла до 24.04.2015 року, а за змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212, він був викладений так: «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції», а саме в абзаці 9 пункту 5 та в абзаці 2 пункту 6 слова «у володінні» замінені словами «у власності».

Постановою від 8 квітня 2015 р. № 257 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505», що набула законної сили 15.05.2015 року, у назві та тексті Порядку слова «територія України та райони проведення антитерористичної операції» в усіх відмінках замінені словами «територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення» у відповідному відмінку.

В редакції Порядку № 505, у абзаці дев'ятому пункту 5 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212) було зазначено: «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення».

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 р. № 636 абзац 9 пункту 5 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212), виключено. Така редакція Порядку діяла з 09.09.2015 року.

Постановою КМУ від 7 жовтня 2015 р. № 810 «Про внесення зміни до пункту 5 Порядку № 505» абзац десятий був викладений в такій редакції (в дії з 18.12.2015 року): «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення».

Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно із пунктом 5 статті 11 цього закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

На виконання вимог Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнані такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Відповідно до п. 22 цього Переліку по Донецькій області до таких населених пунктів відноситься м. Гірник (Гірницька міська рада).

Частинами 1,3 ст.12 Закону України « Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, що діяла на 07.10.2014 року) встановлено, що для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує.

Керівник оперативного штабу визначає межі району проведення антитерористичної операції, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення, а в разі потреби за наявності передбачених законом підстав вносить на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо введення надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Наказом №33/6/а від 07.10.2014 року Першого заступника Голови Служби безпеки України - керiвника Антитерористичного центру при Службi безпеки України «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів його проведення» наказано: визначити такi райони проведення антитерористичної операцiї та термiни її проведення: Донецька i Луганська областi з 07 квiтня 2014 року; Харкiвська область з 07 квiтня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

З наведеного слідчить, що районами проведення антитерористичної операції є вся Донецька i Луганська областi з 07 квiтня 2014 року по теперішній час, до закінчення терміну її проведення.

Судом встановлено, що відповідач має у власності житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, м. Селідове, м. Гірник, вул. Франка, б. 35, тобто в районі проведення антитерористичної операції.

Як передбачено п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Аналіз наведених нормативно-правових актів, за відсутності затвердженого вищезазначеного Переліку, дає підстави для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно з чинним законодавством.

Отже, на час звернення ОСОБА_1 до теперішнього часу, відповідно наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а м. Гірник Донецької області є містом, в якому проводиться антитерористична операція.

Відтак, в період з 02.07.3015 року по 30.09.2016 року відповідачу обґрунтовано призначено щомісячну адресну допомогу, враховуючи той факт, що нерухомість, яка належить їй на праві власності, знаходиться у місті, що відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Тому доводи позивача що відповідачка ОСОБА_1 не мала права на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг не ґрунтуються на законі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час подання позову 31.03.2017 року, органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення від сплати судового збору звільняються, тому відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 1600 грн. слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», Законом України «Про боротьбу з тероризмом», Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 р. № 636, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», ст. ст. 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у розмірі 1600 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя