РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/986/17

Справа № 510/939/17

31.10.2017 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 грудня 2013 року помер її батько ОСОБА_3 та 27 серпня 2014 року померла її бабуся ОСОБА_4, після смерті яких відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки та права на земельну частку.

За час життя ОСОБА_4 склала заповідальне розпорядження від 04 березня 1992 року, відповідно до якого все своє майно заповідала ОСОБА_3

У свою чергу померлий ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємцями після його смерті є позивач, її сестра ОСОБА_5 та мати ОСОБА_2

Відповідно до заяви ОСОБА_5 ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 19 вересня 2017 року було залишено без розгляду її позовні вимоги, а ОСОБА_2 не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 16 травня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Позивач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої позов визнаєть у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 21 грудня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_3 та 27 серпня 2014 року померла її бабуся ОСОБА_4, після смерті яких відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки та права на земельну частку.

За час життя ОСОБА_4 склала заповідальне розпорядження від 04 березня 1992 року, відповідно до якого все своє майно заповідала ОСОБА_3

У свою чергу померлий ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємцями після його смерті є позивач, її сестра ОСОБА_5 та мати ОСОБА_2

Відповідно до заяви ОСОБА_5 ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 19 вересня 2017 року було залишено без розгляду її позовні вимоги, а ОСОБА_2 не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 16 травня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на спірне спадкове майно, спадкоємицею якого є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 392, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 2,73 га, що знаходиться на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту про право власності на землю серії ЯА № 088611, кадастровий номер :01:005:0335 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,20 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, реєстр № 3-3121 від 16 червня 1999 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на право на земельну частку розміром 3,29 в умовних кадастрових га на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, реєстр № 3-3121 від 16 червня 1999 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання його копії для осіб, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова