Справа № 344/5575/17
Провадження № 2/344/2482/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18.06.2015 року було розірвано. Від шлюбу народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживають з позивачкою. Під час перебування в шлюбі сторони набули право власності на квартиру АДРЕСА_1. Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, а також покласти на відповідача судові витрати.

Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не зявлявся, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Всебічно, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-НМ № 104848 23 вересня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (8).

Згідно свідоцтва про народження серія І-НМ №202563 сторони являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

10.01.2011 року квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.3-7)

Отже, вказана вище квартира придбана під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а тому є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічну норму містить і п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 ст. 71 СК України закріплено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В даній справі сторони не дійшли згоди щодо розподілу їх спільного майна, а тому воно підлягає поділу в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 69 ч.1, 70 ч.1 Сімейного кодексу України, ст. 16 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 215-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири №10, по вул. Білозіра, будинок №6, в м. Івано-Франківську.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4551, 81 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.