233 № 233/3322/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про визнання незаконним рішення, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, -

-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Костянтинівської міської ради - органу опіки та піклування у м. Костянтинівка, про визнання незаконним рішення, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, в якому з урахуванням уточнень, вказав, що є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2016 року було визнано недієздатною, опікуном призначено дружину позивача - ОСОБА_4. 18 листопада 2016 року він за згодою дружини звернувся до органу опіки та піклування у м. Костянтинівка з заявою про призначення його другим опікуном доньки. 03 січня 2017 року телефоном його було повідомлено про засідання опікунської ради 04 січня 2017 року, на якому буде розглядатися його заява, присутність його дружини не вимагалася. 04 січня 2017 року він був присутнім на засіданні, де після заслухання його доводів члени опікунської ради з метою заслухати пояснення його дружини запропонували прийняти рішення на іншому засіданні, яке відбудеться у лютому місяці. Доводи позивача про згоду його дружини на призначення його другом опікуном, а також про необхідність якнайскорішого направлення подання про призначення його опікуном до суду не були взяті до уваги. Після засідання його не було ознайомлено з протоколом засідання і не було заявлено, що він не може бути другим опікуном своєї доньки з передбачених законом причин. З документом під назвою «Рішення органу опіки та піклування при виконкомі Костянтинівської міської ради» він вперше ознайомився в суді 06 лютого 2017 року. В цьому рішення було зазначено, що орган опіки та піклування не має можливості вирішити питання про призначення його другим опікуном, тобто, фактично ніякого рішення прийнято не було. У зв*язку з тим, що подання органу опіки та піклування до суду не надійшло рішенням суду йому було відмовлено у задоволенні заяви про призначення опікуном доньки. Вважає, що документ під назвою «Рішення органу опіки та піклування при виконкомі Костянтинівської міської ради» від 04 січня 2017 року суперечить чинному законодавству, а дії посадових осіб виконавчого комітету Костянтинівської міської ради при розгляді його заяви є незаконними та такими, що суперечать законним правам та інтересам ОСОБА_5 та позивача. Внаслідок неприйняття відповідачем рішення, передбаченого чинними законодавчими і нормативно-правовими актами, йому було заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування з урахуванням характеру та обсягу фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат він оцінює у 10 000 грн. Просив визнати незаконним рішення органу опіки та піклування від 04 січня 2017 року, визнати дії посадових осіб виконкому Костянтинівської міської ради незаконними та відшкодувати за рахунок відповідача на його користь моральну шкоду у вказаному вище розмірі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, та пояснив, що відповідач створив орган, що на його думку не відповідає діючому законодавству. Від виконання своїх службових обов*язків відповідач фактично ухилився, внаслідок чого він втратив можливість оформити опіку над недієздатною дочкою. Вважає, що пропозиція відповідача по доведенню його заяви про призначення другом опікуном є неправомірною, він взагалі не має нічого доводити по цьому питанню. З*ясуванню в даному випадку згідно Правил опіки та піклування підлягає лише те, у яких стосунках перебувають майбутній опікун та підопічний, чи здатна особа виконувати обов*язки опікуна та чи не суперечать інтереси опікуна інтересам підопічного, а також особи має звернутися з заявою про призначення опікуном, що ним і було зроблено. Тож, відповідач перевищив свої повноваження. Сума заявленої до відшкодування моральної шкоди ним збільшена у зв*язку із тим, що представники відповідача продовжують допускати неправомірну поведінку відносно нього, зокрема, не з*явилися у судове засідання по даній справі, він при цьому приїхав з іншого міста. Зазначив, що маючи бажання бути опікуном недієздатної дочки, він звернувся з такою заявою до відповідача, згаяв власний час, зазнавав незручності, хвилювався, однак результату не отримав.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги в повному обсязі, підтримавши письмові заперечення (а.с. 54, 68, 84-85), зазначив, що відповідач діяв у межах своєї компетенції, вжив дій до розгляду заяви позивача, однак вирішити питання про надання подання до суду про призначення ОСОБА_1 другим опікуном перешкодило об*єктивне небажання позивача з*ясувати ряд фактів, що мали для цього істотне значення. Заява позивача розглядалася на засіданні комісії, яка має дорадчі функції та діє у відповідності із Правилами опіки та піклування на підставі відповідного Положення. Реєстрація рішень цього органу не передбачена вказаним Положенням. На думку відповідача визнання рішення органу опіки та піклування незаконним може бути предметом спору лише в тому випадку, коли саме виконавчим комітетом міської ради як органом опіки та піклування прийняте конкретне рішення, в той же час, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна на підставі подання органу опіки та піклування, а не рішення. Згідно із Положенням комісія відповідно до покладених на неї завдань попередньо розглядає питання, віднесені до її компетенції, та рекомендації комісії у разі необхідності у письмовій формі подається на розгляд та прийняття рішення до виконкому міської ради. В даному випадку у зв*язку з відсутністю можливості розгляду питання по суті та не з*ясовані через позицію позивача обставини у органу опіки та піклування були відсутні правові підстави для внесення до суду подання. Водночас, з метою уникнення прояву неповаги до суду на виконання ухвали у справі № 233/5787/16-ц органом опіки та піклування було доведено судові прийняте комісією протокольне рішення від 04 січня 2017 року. Вважав, що завдання моральної шкоди позивачеві не підтверджено жодними доказами, як і наявність причинно-наслідкового зв*язку між вчиненням протиправної дії та моральними стражданнями. Зазначив, що мотиви позивача до збільшення розміру позовних вимог не відповідають нормам чинного законодавства. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с-ща Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, є громадянином України, зареєстрований згідно даних паспорту у м. Луганськ, вул. смт. Ювілейне, кв-л Корольова, 6-1 (а.с. 19-20); згідно довідки № НОМЕР_1 від 27 березня 2017 року зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: вул. Прорізна, б. 14, кв. 2, село Святопетрівське, Святошинський район, Київська область (а.с. 8), є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року у справі № 233/5787/16-ц (а.с. 7).

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2016 року, що набрало законної сили 07 червня 2016 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано недієздатною та призначено її опікуном - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4-5).

05 грудня 2016 року позивач звернувся із заявою до заступника міського голови ОСОБА_6 про розгляд питання щодо призначення його опікуном його дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка мешкає по вул. Леваневського, 33-28, так як вона являється недієздатною та для забезпечення особистих немайнових та майнових прав потребує постійної опіки (а.с. 86).

Дану заяву, оригінал якої досліджено судом, визнано вірною позивачем, який зазначив, що помилився у даті звернення до відповідача при складенні позову.

З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що розгляд даної заяви відповідачем у грудні 2016 року не здійснювався, оскільки заявник не з*вився на засіданні опікунської ради та у його відсутність це питання не вирішувалося. Позивач пояснив, що не з*явився на засідання оскільки був напередодні повідомлений про дату його проведення, доказів таких тверджень позивачем суду надано не було.

Також, 18 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про призначення опікуном над дочкою ОСОБА_5, згідно ухвали суду від 12 грудня 2016 року у справі № 233/5787/16-ц орган опіки та піклування було зобов*язано розглянути питання та надати до суду висновок-подання щодо доцільності призначення ОСОБА_1 другим опікуном недієздатної ОСОБА_5, що вбачається з копії рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року у справі № 233/5787/16-ц (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 6), 04 січня 2017 року орган опіки та піклування при виконкомі Костянтинівської міської ради при розгляді заяви ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, з проханням призначити його опікуном над недієздатною дочкою ОСОБА_5, яка має опікуном свою матір ОСОБА_4, запропонував заявнику з*ясувати всі обставини справи в присутності його дружини-опікуна, на що заявник відмовився. Через відсутність законного представника не вдалося встановити і перевірити усі обов*язки, які виконує діючий опікун. На час розгляду справи заявник не зміг чітко сформулювати доцільність призначення його опікуном над дочкою, а також як це буде відповідати інтересам підопічної, не зміг довести, що він та його дружина дійсно вирішили спільно про необхідність призначення дочці другого опікуна, не визначилися якими обов*язками буде займатися кожен опікун. Орган опіки та піклування при виконкомі Костянтинівської міської ради зазначив, що не має можливості вирішити питання про призначення другим опікуном ОСОБА_1

Вказані обставини підтверджуються змістом протоколу № 1 засідання комісії по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я від 04 січня 2017 року (а.с. 55-56).

10 січня 2017 року позивач звертався до адресу міського голови із заявою щодо поінформування про строки прийняття рішення про призначення його другим опікуном його недієздатної дочки ОСОБА_5, яке розглядалося на засіданні 04 січня 2017 року (а.с. 87), на яку 01 лютого 2017 року отримав відповідь про відмову у прийнятті такого рішення (а.с. 75).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2017 року у справі № 233/5787/16-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2017 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення опіки (а.с. 7, 88).

Згідно ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно положень ст.ст. 62-63 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

На час розгляду відповідачем заяви позивача про розгляд питання щодо призначення другим опікуном та судового розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення опіки позивач як внутрішньо переміщена особа разом із дружиною ОСОБА_4, дочкою ОСОБА_5, був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, що вбачається зі змісту рішення суду у справі № 233/5787/16-ц (а.с. 7).

Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно ст. 67 ЦК України опікун зобов*язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов*язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Згідно п.п. 1.3, 1.5 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах,

сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування здійснюють свою діяльність

відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 1.6 Правил для допомоги в роботі при органах опіки та піклування створюються опікунські ради, що мають дорадчі функції і до складу яких входять депутати, представники місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування і громадськості.

Органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації вирішують питання про встановлення і припинення опіки та піклування, тощо (п. 1.7 Правил).

Рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов'язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку (п. 1.8 Правил).

Опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п'ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань (п. 2.1 Правил).

У відповідності до п. 3.1 Правил, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 750 від 19 листопада 2008 року із додатками (а.с. 60-64) затверджено Положення про комісію по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я при виконкомі Костянтинівської міської ради (додаток №1), затверджено склад комісії (додаток №2), вирішено вважати таким, що втратило силу рішення виконкому Костянтинівської міської ради № 393 від 21 червня 2006 року "Про затвердження Положення про опікунську раду" (а.с. 70-74).

Згідно п. 1.1. Положення комісії по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я при виконкомі Костянтинівської міської ради (далі - Положення) (а.с. 61) комісія по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я утворюється при виконкомі Костянтинівської міської ради на час його повноважень та має дорадчу функцію. Головним завданням комісії по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я є надання допомоги виконкому у роботі по здійсненню ним функцій як органу опіки.

У відповідності із п. 2.1 Положення комісія по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я у відповідності з покладеними на неї завданнями, попередньо розглядає матеріали: - скарги опікунів (піклувальників), помічників; - заяви громадян, керівників підприємств, установ, організацій, служб та управлінь про неналежне виконання опікунами їх обов*язків по догляду та захисту прав підопічних; - про можливість продажу цінних паперів, обміну та продажу, приватизації квартир та приватних будинків, які належать підопічним особам; - про можливість окремого проживання опікунів та підопічних; - питання про розділ майна, житла та спадщини осіб, визнаних судом недієздатними або обмежено дієздатними, які знаходяться під опікою (піклуванням) у сім*ях громадян та держустановах; - про надання особам, визнаним судом недієздатними правової допомоги.

Крім того, на своїх засіданням комісія по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я, розглядає та заслуховує: - інформацію членів комісії про результати обстеження умов утримання, оздоровлення та медичного обслуговування людей даної категорії у сім*ях опікунів (піклувальників), у держустановах, про збереження та охорони майна, житла, належним підопічним, про використання опікунами пенсій, державної допомоги, яку вони одержують на підопічних; - звіти опікунів (піклувальників) про виконання покладених на них обов*язків відносно підопічних; - звіти керівників лікувальних закладів про захист прав підопічних.

Також, згідно розділу 3 Положення комісія має право здійснювати контроль за діяльністю опікунів (піклувальників), здійснювати особистий прийом громадян, розглядати їх звернення.

Згідно п.п. 3.1, 3.3, 3.4 Положення матеріали, які надійшли до комісії по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я, розглядаються протягом місяця з дні їх подачі. Засідання комісії проводяться не рідше 1 разу на місяць та протоколюються. Рекомендації та загальне рішення більшості членів комісії, присутніх на засіданні, чітко формулюється у протоколі, та за необхідності, у письмові формі разом із іншими матеріалами подається на розгляд та прийняття виконкому міської ради.

Приймаючи до уваги викладене, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що розгляд питання щодо доцільності внесення подання до суду про призначення його опікуном недієздатної дочки здійснено некомпетентним органом, оскільки комісія по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я, при виконкомі Костянтинівської міської ради, створена та діє у відповідності із Правилами опіки та піклування на місці опікунської ради на підставі відповідного Положення, є спеціальним органом стосовно розгляду питань щодо прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я, так як має у складі представників управлінь праці та соціального захисту населення, органів охорони здоров*я тощо (п. 1.3 Положення), має головним завданням надання допомоги у роботі виконкому як органу опіки.

Рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 750 від 19 листопада 2008 року щодо затвердження Положення про комісію по захисту прав осіб з обмеженими можливостями, пов*язаними із станом здоров*я при виконкомі Костянтинівської міської ради, на час розгляду цивільної справи судом є діючим.

Доводи позивача щодо порушення відповідачем строку розгляду його заяви від 05 грудня 2016 року, встановленого п. 3.1 Положення в один місяць, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Суд зазначає, що отримавши заяву позивача від 05 грудня 2016 року та ухвалу суду у цивільній справі № 233/5787/16-ц від 12 грудня 2016 року про зобов*язання розглянути питання та надати висновок щодо доцільності признання позивача ОСОБА_1 опікуном недієздатної дочки, відповідач вжив заходів до розгляду такого питання, позивача було запрошено на засідання комісії, у його відсутність питання не розглядалося, для його вирішення було запропоновано з*ясувати обставини по суті питання, що не було погоджено позивачем.

Так, у відповідності до п. 3.1 Правил опіки та піклування, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Коло прав та обов*зків опікунів та піклувальників встановлено п. 4 Правил опіки та піклування, зокрема, опікуни (піклувальники) мають право управляти майном підопічних на користь останніх.

Опікуни (піклувальники) над неповнолітніми зобов'язані виховувати підопічних у дусі загальноприйнятих моральних норм, піклуватися про їх здоров'я, духовний і фізичний розвиток, навчання, готувати їх до праці та самостійного життя, захищати їх права та інтереси.

Опікун (піклувальник) повинен раз на рік здійснювати повне медичне обстеження підопічних.

Опікуни при здійсненні прав і виконанні обов'язків підопічних укладають угоди від імені та в інтересах підопічних, діючи як їх законні представники згідно з чинним законодавством

При цьому, органи опіки та піклування мають право, якщо це потрібно для захисту інтересів підопічних, обмежувати право одного з батьків або опікуна (піклувальника) розпоряджатися вкладом, внесеним будь-ким на ім'я підопічного (п. 4.7 Правил).

Позивач вказував, що єдиною дією яку на його думку мав здійснити відповідач є направлення до суду подання про призначення його другим опікуном над недієздатною дочкою, оскільки прийняття рішення про встановлення опіки віднесено до компетенції суду, однак з такими доводами не можна погодитись. Внесенню подання повинен передувати ґрунтовний розгляд заяви, так, на виконання своїх повноважень у відповідності із вимогами Правил опіки та піклування відповідач має перевірити обставини: особисті стосунки особи опікуна з підопічним, відсутність перешкод для здійснення обов*язків опікуна та можливість особи виконувати такі обов*язки, в даному випадку також питання взаємодії двох опікунів недієздатного, що не повинно зашкодити інтересам підопічної, після чого надати мотивований висновок, на виконання чого і діяв відповідач.

Як встановлено судом, відповідач, діючи у межах повноважень на виконання ухвали суду у цивільній справі № 233/5787/16-ц від 12 грудня 2016 року, створив умови для реалізації позивачем своїх прав, та у результаті повідомив суд про неможливість вирішення питання про призначення другим опікуном ОСОБА_1

Щодо доводів позивача про порушення його прав при не ознайомленні з прийнятим рішенням суд зазначає, що розгляд питання на засіданні комісії 04 січня 2017 року за заявою позивача та на виконання судової ухвали у справі № 233/5787/16-ц проводився у присутності позивача ОСОБА_1, який був обізнаним про його результати. На виконання вимог вказаної вище ухвали відповідачем до суду направлено оскаржуване рішення від 04 січня 2017 року. Також, у ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо поінформування про строки прийняття рішення за його заявою, на яку ним було отримано відповідь у січні 2017 року та після виправлення помилки у прізвищі позивача 01 лютого 2017 року (а.с. 75, 87); з заявою про отримання копії оскаржуваного рішення позивач до відповідача не звертався.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Таким чином, суд доходить висновку, що неправомірність рішення та порушення прав позивача з боку відповідача не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи, тому відсутні підстави до задоволення позовних вимог ОСОБА_1

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про визнання незаконним рішення, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 15, 60, 88, 212 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про визнання незаконним рішення, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 08 листопада 2017 року. Повний текст рішення суду виготовлений 13 листопада 2017 року.

Суддя