Справа № 307/1414/17
Провадження № 2/307/979/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третя особа ОСОБА_3 сільська рада про визнання таким, що втратив право на користування житлом.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 де третя особа ОСОБА_3 сільська рада про визнання таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності, йому належить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Нересниця, вул. І.Франка, № 22, в якому він зараз проживає. В кінці 2015 року його племінниця попросила, щоб він дозволив зареєструвати за місцем свого проживання її знайомого ОСОБА_2. Вона пообіцяла, що ОСОБА_2 буде проживати з ним та допомагати йому, так як він чоловік уже літній, тим більше інвалід. 28.01.2016 року з його дозволу було зареєстрованого за його місцем проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак ОСОБА_2 так і не вселився до його оселі і жодного дня не проживав у його будинку. Весною 2016 року, в звязку з стрімким зростанням тарифів на комунальні послуги він вирішив оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. При отриманні необхідних довідок йому повідомили, що в звязку з тим, що в належному йому будинку зареєстрований ОСОБА_2 оформити субсидію не можливо. Однак, відповідач ОСОБА_2, який з 28.01.2016 року не проживає і ніколи не проживав в його будинку, взагалі виїхав із села та втратив право на житло в будинку №22 по вул.. І.Франка в с. Нересниці, що стверджується довідкою виданою ОСОБА_3 сільською радою від 24.05.2017 року за №217 та актом обстеження матеріально побутових умом. Тому просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою с.Нересниця, вул. І. Франка, № 22.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просять їх задовольнити, тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, а надав суду заяву в якій просять справу розглядати у відсутності представника, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Нересниця, вул. І.Франка, № 22 є приватною власністю позивача ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтва про право власності.

Відповідно до довідки ОСОБА_3 сільської ради №217 від 24.05.2017 року відповідач зареєстрований у вище вказаному будинку, але не прозивав і не проживає в ньому з 28 січня 2016 року, тобто з дня його реєстрації.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку) , квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що оскільки будинок в с. Нересниця, вул. І.Франка, № 22 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, відповідач немає жодних правових підстав на проживання у ньому і вказаний будинок не може вважатися його місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Керуючись ст.ст. 3, 60, 169, 209, 213-215, 234 ЦПК України, ст. 150 Житлового кодексу громадяни, ст.. ч.1 ст. 316 ст. 317 ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою с.Нересниця, вул. І. Франка, № 22.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В.Чопик.