Справа № 136/1594/17
провадження № 2/136/645/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" листопада 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

секретаря судового засідання Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, яка приходилась позивачеві рідною матір'ю. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач, будучи сином спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину після смерті спадкодавця прийняв фактично, в силу діючого на час виникнення правовідносин законодавства. Реалізовуючи свої права на оформлення спадщини, позивач звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 0,0559 га, кадастровий номер НОМЕР_3, та площею 0,0941 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташовані в АДРЕСА_1, Липовецького району, Вінницької області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), які належали ОСОБА_2 Відмова нотаріуса була мотивована тим, що у державному акті на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 державна реєстрація права власності на земельну ділянку проведена 22.05.1998 року, тобто після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Ураховуючи те, що до складу спадкової маси входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю, а позивач спадщину прийняв, відтак вона йому належить, однак таке його право не визнається та оспорюється, тому він просить суд здійснити захист його порушених прав у спосіб шляхом визнання за ним права власності на об'єкти нерухомості, які спадкодавець набув за життя.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились. До суду позивач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить суд позов задовольнити.

Будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання представник відповідача не з'явився. В заяві, що сільський голова направив до суду зазначив про визнання вимог за позовом, не заперечував щодо задоволення, а також просить суд розгляд справи проводити за його відсутності.

Ураховуючи те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Вівсяники Козятинського району Вінницької області, померла ОСОБА_2, на що вказує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи судом встановлено, що своїм правом на спадкування скористався позивач, будучи сином спадкодавця та відповідно спадкоємцем першої черги за законом, на що вказує свідоцтво про народження (а.с.11 Спадкової справи).

Як убачається з довідки №8325 від 15.03.2017, виданої виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області (а.с.7), ОСОБА_1 на протязі 6 (шести) місяців від дня смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину прийняв фактично, а саме: у вересні-жовтні місяці 1996 року обробляв земельну ділянку біля спадкового будинку, в листопаді місця 1996 року оплачував усі платежі та податки за майно покійної, проводив капітальний ремонт будинку.

Наведене свідчить, що позивач спадщину прийняв, в силу діючого на час її відкриття законодавства (ст.548, 549 ЦК УРСР).

Інші спадкоємці, визначений за заповітом ОСОБА_3, від спадщини відмовився, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту. Отож позивач є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2

24.05.2017 приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області було винесено постанову за №195/02-31, якою позивачу було відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки що розташовані в АДРЕСА_1, Липовецького району, Вінницької області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), мотивуючи тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, був виданий 22.05.1998 року, тобто вже після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як убачається із рішення 16 сесії 22 скликання Турбівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1998 «Про приватизацію земельних ділянок» (а.с. 20), на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992, № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок", ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 згідно Витягу з рішення органу місцевого самоврядування №48 від 24.09.1987 (а.с.19).

22.05.1998 Турбівською селищною радою народних депутатів було видано на ім'я ОСОБА_4 державний акт про право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, який зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №343, на підставі рішення 16 сесії 22 скликання Турбівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1998, відповідно до якого останній передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га, в межах згідно з планом, що розташована на території смт. Турбів, Турбівської селищної ради, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Як убачається із Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.12-17), відомості про право власності та право користування ОСОБА_4 було внесено до Державного земельного кадастру на земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1, Липовецького району, Вінницької області: площею 0,0559 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,0941 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України (в реакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 ЗК України 1990 року. Проте дію ст. 23 зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом.

Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Отже, п. 3 Декрету визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах.

Згідно з п. 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Наведене свідчить, що ОСОБА_4 одержала у власність земельну ділянку, в силу діючого на час виникнення правовідносин законодавства, на що вказує рішення органу місцевого самоврядування про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, площею 0,15 га, межі яких землевпорядними організаціями були сформовані в натурі (на місцевості) та земельним ділянкам присвоєно кадастрові номера. Позивач є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4, спадщину прийняв, отож вона йому належить з моменту відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, які ґрунтуються на нормах законодавства, отож, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Крім цього, відповідач позов визнав, про що надав заяву відповідного змісту.

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. (п.11 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі»).

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 1268-1262, 1266, 1268 ЦК України, п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, керуючись ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1, а саме:

- площею 0,0559 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка);

- площею 0,0941 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Т. Кривенко