Провадження № 2/369/502/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю із спадкодавцем і визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю із спадкодавцем і визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_3. ОСОБА_3 була інвалідом ІІ групи з дитинства. ОСОБА_3 -її рідна тітка, яка за станом здоров»я потребувала сторонньої допомоги, і тому в лютому місяці 1987 року вона звернулась до виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради з заявою про визначення над нею опіки. Рішенням № 3 від 14 лютого 1987 року виконком надав згоду про призначення її опікуном над ОСОБА_3, інвалідом ІІ групи. На той час ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 мала на праві власності за договором дарування 1/3 частину будинку (договір від 24 січня 1985 року). В будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 було виділено приміщення 1-6 площею 25,3 кв. м., в якому вона проживала. В кімнату площею 25,3 кв.м. вона, як опікун, поселилась разом з своєю сім»єю, а саме з чоловіком і малолітньою дитиною та стали разом з спадкодавцем ОСОБА_3 проживати однією сім»єю. Проживати спільно з власником 1/3 частини будинку № 13 в приміщенні, яке становило площу 25,3 кв.м., неможливо, тому з дозволу ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_4 самовільно за свої особисті кошти до будинку АДРЕСА_1 прибудували приміщення 2-1 площею 24,3 кв.м., 2-2 площею 7,5 кв.м., 2-3 площею 7,3 кв.м., 2-4 площею 25,7 кв.м., і стали в них проживати та згодом виконком узаконив ці приміщення на ОСОБА_3, тому що прибудова була виконана зі сторони частини будинку № 13, яка належала ОСОБА_3.

В прибудові її сім»я та ОСОБА_3 проживали постійно однією сім»єю, а приміщення площею 25,3 кв.м. залишилось у спільній частковій власності в будинку № 13, яка належала на праві власності ОСОБА_4, але у власність приміщення площею 25,3 кв.м. ОСОБА_3 не передавала ОСОБА_4, яке їй належало на праві власності, та до всього будинку № 13 становило 1/3 частину.

Частину будинку № 13, яку її сім»я прибудувала до основної частини, та прибудовані за кошти її сім»ї ОСОБА_3 подарувала це приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4.

Таким чином, в будинку АДРЕСА_1 стало три співвласники.

ОСОБА_4, якій належало 2/3 частини, ОСОБА_3-1/3 частина, ОСОБА_1, як окрема квартира до всього будинку, становила ? частинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилось майно, яке складається з 1/3 частини будинку АДРЕСА_1. На майно, яке складається з 1/3 частини будинку АДРЕСА_1, відкрилась спадщина. Спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла в порядку ст. 1268, 1270 ЦК України та проживала зі спадкодавцем більше п»яти років однією сім»єю, тобто з 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 одержати в нотаріальній конторі вона не може внаслідок того, що є спадкоємцем наступних черг, тобто четвертої черги, що проживала зі спадкодавцем однією сім»єю більше п»яти років.

Для того, щоб підтвердити факт проживання зі спадкодавцем однією сім»єю більше п»яти років, необхідно у відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України встановити юридичний факт в судовому порядку.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила встановити факт, що має юридичне значення, що вона, ОСОБА_1, проживала з ОСОБА_3 однією сім»єю з 1987 року по день її смерті до ІНФОРМАЦІЯ_3 року в АДРЕСА_1, та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1, Києво-Святошинського району, Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині заявлених вимог про визнання за нею, ОСОБА_1, права власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1, Києво-Святошинського району, Київської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

25 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги в поданому до суду клопотанні, в якому просила її позовну заяву в частині визнання за нею права власності на спадкове майно спадкодавця залишити без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, та визнати, що спадкодавець проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю із спадкодавцем і визнання права власності на спадкове майно в частині позовних вимог про визнання права власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і просила його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача позов не визнали і заперечували проти його задоволення.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 23 листопада 1984 року № 64 було вирішено дозволити подарувати 1/3 частину жилого будинку по АДРЕСА_1 сестрі ОСОБА_3, проживаючій там же; Згідно приказу директора радгоспу «Совки» від 18 липня 1984 року № 303 закріпити за інвалідом 2 групи ОСОБА_3 0,12 га землі в АДРЕСА_1, біля 1/3 частини будинку, що дарує їй сестра ОСОБА_4.

За Договором дарування від 24 січня 1985 року ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_3 прийняла у дар 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці радгоспу «Совки». На вказаній земельній ділянці розташовано жилий будинок, цегляний, покритий шифером, загальною площею 47 кв.м., сарай, погріб, криниця.

Рішенням № 3 Опікунської ради при виконкомі Софіївсько-Борщагівської сільської ради народних депутатів на засіданні від 14 лютого 1987 року надано згоду ОСОБА_1 на опікунство над її тіткою ОСОБА_3, інвалідом ІІ групи. ОСОБА_1 бере на себе повне забезпечення ОСОБА_3 до кінця її життя, та поховання.

Рішенням Виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 29 жовтня 1993 року № 140 вирішено розподілити частини між власниками на будинок в АДРЕСА_1 в такому відношенні: за гр. ОСОБА_4-1/2 частина замість 2/3 частин, за ОСОБА_3-1/2 частина замість 1/3 частин; Бюро технічної інвентаризації видати право власності на жилий будинок в АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_4 та ОСОБА_3-по 1/2 частині.

За Договором дарування від 23 листопада 1993 року ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар 1/2 частину жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1

З матеріалів справи вбачається, що за Договором дарування від 12 червня 1999 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар 14/50 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1

За Договором дарування від 12 червня 1999 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла у дар 11/50 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12 грудня 2007 року, виданого Виконавчим кмітетом Софіївсько-Борщагіваської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07 грудня 2015 року.

01 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи Першої Київської обласної державної нотаріальної контори № 18 за 2016 рік до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3.

З наявних матеріалів справи вбачається, що згідно довідки форми № 15 виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 16 лютого 1990 року ОСОБА_3 була перепрописана за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 13 травня 2016 року № 1092 на момент смерті ОСОБА_3, яка була зареєстрована АДРЕСА_2 з 14 вересня 1990 року до дня смерті (ІНФОРМАЦІЯ_3 року) разом з нею проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9.

Позивач ОСОБА_1 просила суд визнати, що спадкодавець ОСОБА_3 проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1

З огляду на вищевикладене, слід зазначити, що відповідач ОСОБА_2 з 12 червня 1999 року є співвласником 11/50 частин жилого будинку по АДРЕСА_1 співвласником 14/50 частин жилого будинку по АДРЕСА_1

Позивач же ОСОБА_1 проживає за іншою адресою: АДРЕСА_1-а. ОСОБА_3 за життя також проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Як зазначала відповідач ОСОБА_2, вона не проживала разом з позивачем ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 і спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, вона не приймала, заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не подавала, спільно з спадкодавцем на момент її смерті не проживала і не була зареєстрована за адресою її реєстрації та проживання. Відповідач ОСОБА_2 вважала, що вона є неналежним відповідачем у цивільній справі.

В судовому засіданні суд з"ясовував у позивача ОСОБА_10, чому вона звернулась до суду із даним позовом саме до відповідача ОСОБА_2 і яким чином порушені її права відповідачем ОСОБА_2, що стало підставою звернення її до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 наполягала в судовому засіданні, що нею вірно вказано відповідача ОСОБА_2, і що вона саме до неї звернулась з вказаним позовом до суду. Позивач ОСОБА_1 не змогла пояснити суду, яким чином порушені її права відповідачем ОСОБА_2, а лише вказала, що її права можуть бути порушені відповідачкою в майбутньому.

Згідно вимог п. 1 ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За правилами вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не надала суду достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги саме до відповідача ОСОБА_2. Судом на підставі тих доказів, які надала позивач ОСОБА_1 в обгрунтування заявлених вимог, та які витребувані судом за клопотанням представника позивача, не встановлено порушення прав позивача ОСОБА_1 з боку відповідача ОСОБА_2 у зв"язку із зверненням до суду з даним позовом.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 3, 60, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю із спадкодавцем відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л. М.