Справа №442/6916/17
Провадження №2-о/442/152/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Павлів З.С.

за участю секретаря Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі цивільну справу за заявою заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заінтересована особа Літинська сільська рада Дрогобицького району Львівської області, про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою, -

встановив:

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, як представник заявника - Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про визнання спадщини ОСОБА_2, відумерлою та передачу її у власність територіальної громади вищевказаної сільської ради.

В обгрунтування заяви заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратура покликається на те, що на території Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області наявна земельна ділянка площею 1, 61 га, яка входить до складу спадщини ОСОБА_2, померлої 18.02.1998 року. Право власності на зазначену земельну ділянку підтверджується сертифікатом на земельну ділянку серія ЛВ №135678, виданим у березні 1996 року. З моменту смерті ОСОБА_2 і до цього часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, спадкоємців будь-якої черги за законом не виявлено. Враховуючи те, що пройшло більше року із дати відкриття спадщини, а також спадкоємці на вказану земельну ділянку за заповітом та законом відсутні, відповідно до ст.1277 ЦК України, органи місцевого самоврядування зобовязані подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Тому Дрогобицька місцева прокуратура звертається із заявою до суду в інтересах територіальної громади с.Літиня Дрогобицького району Львівської області в особі Літинської сільської ради, оскільки має місце порушення інтересів громади та держави в цілому: невжиття Літинською сільською радою заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку може призвести до протиправного використання спадкового майна ОСОБА_2 третіми особами. В судове засідання представник заявника не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - голова Літинської сільської ради в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення заяви не заперечив.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, суд встановив, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

згідно листа Дрогобицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану громадянка ОСОБА_2 дійсно померла 18.02.1998 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 5 від 19.02.1998.

Померлій належав земельний пай площею 1,61 га на території Літинської сільської ряди Дрогобицького району Львівської області на підставі сертифікату на земельну ділянку серія ЛВ №135678, виданого у березні 1996 року.

Як вбачається з довідки Літинської сільської ради № 176 від 07.09.2017 ОСОБА_2 є власницею земельного паю площею 1,61 га, в тому числі: рілля 0, 71 га та кормові 0, 9 га.

Згідно вищевказаної інформації сільської ради ОСОБА_2 проживала одиноко за адресою: Львівська область Дрогобицький район с.Літиня, вул. 22 Січня, 58.

З моменту смерті ОСОБА_2 і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, спадкоємців будь-якої черги за законом не виявлено, що стверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Пунктом 3 ст.131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках.

Відповідно до вимог п.п.1,3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1-3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч.2, ч.3 та ч.5 ст.1277 Цивільного кодексу України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини, а спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням, при цьому спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до ст.1283 ЦК України.

Статтею 1269 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк, визначений статтею 1270 Цивільного кодексу України, тобто протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно до положень ч.1 ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно статті 274 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У звязку з цим своєчасне оформлення правового статусу земельних ділянок має загальнодержавне значення.

Відповідно до вимог ст.45 ЦПК України у випадках, встановлених законом, прокурор може звернутися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Зазначена земельна ділянка після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не успадкована. Невизначеність правового статусу земельної ділянки, належної ОСОБА_2 призводить до її безоплатного користування третіми особами та ненадходження до місцевого бюджету плати за користування цією земельною ділянкою, що завдає шкоди територіальній громаді с. Літиня.

Враховуючи, що з часу відкриття спадщини померлої ОСОБА_2 пройшло більше, ніж один рік, спадкова справа після смерті останньої не заведена, спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, спадщина відкрита на території Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, дане спадкове майно повинно бути визнано відумерлою спадщиною, а майнові права на вищевказану земельну ділянку мають бути передані територіальній громаді с. Літиня в особі Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

При винесенні ухвали суд враховує положення ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого встановлено пільги щодо сплати судового збору за розгляд тієї чи іншої категорії справ: згідно п.15-1 від судового збору звільнені органи місцевого самоврядування за подання заяви про визнання спадщини відумерлою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1269, 1270, 1277 ЦК України, статтями 60, 212-215, 256, 274-275, 277, 278 ЦПК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд -

постановив:

Заяву - задоволити.

Визнати відумерлою та передати у власність територіальної громади с. Літиня в особі Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області спадщину після смерті ОСОБА_2, що складається із земельної ділянки (земельного паю) площею 1, 61 га, у тому числі рілля 0, 71 га, сіножаті - 0,9 га на території Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області (нормативна грошова оцінка землі 12908 грн.), право на яку підтверджено сертифікатом на земельну ділянку серія ЛВ№ 135678, виданим у березні 1996 року.

Спадщину ОСОБА_2, визнану відумерлою, передати у власність територіальній громаді с. Літиня в особі Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Павлів З.С.