Справа № 373/575/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.,

при секретарі Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 30000 грн.

Посилається на те, що 20 січня 2015 року він надав відповідачу в борг 30000 гривень, які останній зобов`язувався повернути в строк до 20 січня 2017 року. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, кошти не повернув, незважаючи на неодноразові вимоги позивача, ухиляючись від повернення боргу.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що грошові кошти у позивача він не брав, а розписку написав як гарантію виплати залишку недоплаченої суми за придбання у позивача будинку.

Судом встановлено наступне.

Із розписки від 20 січня 2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 30000 гривень, які зобов`язувався повернути до 20 січня 2017 року.

У зазначений строк ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань не виконав, грошові кошти у повному обсязі не повернув.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_2 надав копію договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 20.01.2015 між ним та позивачем ціна договору становить 28980 грн.; копію розписки позивача про те, що він отримав від ОСОБА_2 10000 доларів США, як розрахунок за придбання будинку відповідно до договору купівлі-продажу; копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.01.2015 №32424345 (а.с.21-24).

Проте, надані відповідачем копії документів свідчать про правовідносини, які виникли між сторонами у результаті укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та підтверджують факт набуття права власності ОСОБА_2 на зазначений будинок, та не є підтвердженням того, що відповідач не отримував коштів від позивача.

Крім того, у своїх письмових запереченнях ОСОБА_2 підтверджує факт наявності заборгованості перед позивачем, зокрема відповідач зазначає «І я би сплатив йому цей борг в зазначений строк,» (а.с.19).

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.

Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, оригінал розписки надано суду позивачем; в розписці зазначена сума позики 30000 гривень; розписка є дійсною і не оспорювалася в судовому порядку.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 30000 гривень за зазначеною розпискою підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується виданою позивачем розпискою, визначений розпискою строк для повернення позики закінчився, а наявність в позивача боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1046 1051 ЦК України, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30000 (тридцять тисяч) гривень боргу та судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Складання рішення в повному обсязі вчинено 14.07.2017.

Суддя Я. І. Керекеза