У х в а л а

21 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриваБанк» про встановлення нікчемності кредитного договору та застосування наслідків нікчемності правочину за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 2 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що до 18 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5 000 грн зі сплатою 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 31 грудня 2012 року утворилась заборгованість у сумі 25 120,81 грн, яка складається з: 9 107,64 грн - заборгованості за кредитом, 8 324,22 грн - заборгованості за процентах, 6 016,53 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частка), 1 172,42 грн - штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути з боржника.

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору нікчемним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що за заявою отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» зарплатну картку та одночасно з нею іншу пластикову картку, як пізніше стало відомо - кредитна картка, на якій були грошові кошти в сумі 5 000 грн. Користувався кредитною карткою періодично, знімаючи з неї кошти та погашаючи заборгованість перед банком. ОСОБА_1 посилався також на те, що 18 грудня 2007 року кредитний договір з банком не укладав, заяву від 18 грудня 2007 року про отримання кредитної картки не підписував, тому на підставі ст. ст. 203, 215, 236, 524, 548, 1055 ЦК України просив визнати договір про надання кредиту нікчемним та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 2 червня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2007 року в сумі 9 107,64 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 9 грудня 2015 року рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 2 червня 2015 року в частині вирішення первісного позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 25 120,81 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 2 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 грудня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки у попередньому судовому засіданні підстави, встановлені частинами третьою і четвертою ст. 332 ЦПК України, відсутні і наявні передбачені частиною п'ятою цієї статті обставини, справа призначається до судового розгляду.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриваБанк» про встановлення нікчемності кредитного договору та застосування наслідків нікчемності правочину за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 2 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 9 грудня 2015 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: Т.Л.Ізмайлова В.О.Кузнєцов