02.11.2017 227/2626/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 листопада 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - Мацишин Л.С.

при секретарі - Верній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою Добропільської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою вул.Нахімова, 12 м.Добропілля Донецької області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 березня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті останнього, відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Нахімова, 12 м. Добропілля, Донецької області. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно, однак постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 від 12 січня 2016 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що заявником не надано оригінали документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок. У звязку з тим, що її батько зберігав вищевказані документи не дуже бережно, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на право воасності, а тому вона звернулась в суд з вищевказаним позовом.

Позивач, у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду із заявою, згідно якої просила суд розглянути справу в її відсутність.

Представник позивача у судове засіданні не зявився, звернувся до суду із заявою, про розгляд справу в його відсутність., позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду спарви не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду надано не було.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 записані батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії V-НО № 399027 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області 14 лютого 1983 року, актовий запис № 64. (а.с.10)

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25 березня 2014 року наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2013 року, по справі № 227/5167/13-ц розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5).(а.с.11-12)

Батько позивача, ОСОБА_2, помер 22 березня 2014 року у віці 64 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО № 766758 яке було видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та зроблено відповідний актовий запис № 113.(а.с.9)

ОСОБА_4, що є матірю позивача, померла 13 вересня 2007 року у віці 52 років, що встановлено рішенням Добропільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року, а тому згідно вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

З рішення Добропільського виконавчого комітету № 49 від 10 березня 1976 року про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки вбачається, що ОСОБА_2 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці № 12, вул. Нахімова, м. Добропілля на підставі якого укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно. (а.с.13)

Згідно дозволу на виконання робіт від 18 жовтня 1976 року, вбачається що виконавчий комітет Добропільської міської ради депутатів трудящих надав дозвіл ОСОБА_7 на земельній ділянці №12 по вул.Нахимова м.Добропілля на основі рішення №49 від 10 березня 19876 року на будівництво житлового будинку, літню кухню, сарай, підвал, туалет, тротуар. (а.с.19)

Рішенням №356 від 10 грудня 1980 року виконавчий комітет Добропільської міської ради народних депутатів продовжено строк будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_7 , до 10 грудня 1981 року. (а.с.21)

Згідно договору про надання в постійне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності ОСОБА_2 надано на праві постійного користування земельною ділянкою надається у постійне користування земельна ділянка площею 0,04 га. розташована на території м. Добропілля, вул. Нахімова,12а. для будівництва житлового будинку з житловою площею 41,5 кв.м.(а.с.17-18)

До матеріалів справи також долучено копію технічного паспорту на житловий будинок розташований за адресою: м. Добропілля, вул. Нахімова, 12 та копія домової книги для прописки громадян мешкаючи в вищезазначеному будинку, з якої вбачається, що у спірному житловому будинку ніхто не зареєстрований.

Крім того судом встановлено, що у померлого є ще син ОСОБА_8, який є рідним братом позивача. Разом з тим, згідно заяви про втрату права на спадщину від 25 лютого 2015 року, яка міститься в спадковій справі №13/2015, він відмовився від прийняття спадщини.

Інших спадкоємців по смерті ОСОБА_9 судом не встановлено.

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 24 листопада 2015 року, визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Нахімова, 12 м.Добропілля, Донецької області та земельної ділянки, площею 0,04 га., розташованої за адресою: вул.Нахімова, 12 "а" м.Добропілля, Донецької області, терміном 3 (три) місяці.

Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3/02-14 від 12 січня 2016 року відмовлено гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_2, який помер 22 березня 2014 року, у звязку з тим, що заявником не надано оригінал документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спірний житловий будинок. (а.с.7)

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно вимогам ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами ст. 1223 ЦК України, визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України встановлено, що при спадкуванні за законом, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Таким чином, спадкуванням визначається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємця, у порядку передбаченому законодавством, це система правовідносин, в межах яких здійснюється перехід, в тому числі належне оформлення прав та обов'язків.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Та обставина, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на житловий будинок у зв'язку зі смертю, не припиняє існування підстав набуття спадкоємцями права власності у порядку спадкування.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька - ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, звернувшись своєчасно у строк визначений рішеннямп Добропільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року до нотаріуса з відповідною заявою. Інші спадкоємці першої черги, які б претендували на спадщину - відсутні. Проте, постановою нотаріуса відмовлено позивачці. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на спадкове майно.

Таким чином, позивач позбавлеа можливості оформити своє право власності в порядку спадкування на житловий будинок шляхом вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

У звязку з тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до п. 23 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, та має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотариальному порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що за позивачем ОСОБА_1, слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по №12 по вул.Нахімова м.Добропілля Донецької області.

Керуючись ст. 1216 ЦК України, ст.ст. 81, 126 ЗК України, ст.ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законо, право власності на житловий будинок №12 по вул.Нахімова м.Добропілля Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути ос каржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя Л.С. Мацишин

02.11.2017