У х в а л а

іменем україни

05 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Кам'янської дитячо-юнацької спортивної школи до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним звільненням працівника, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 31 січня 2017 року,

вс т а н о в и л а:

У березні 2016 року Кам`янська дитячо-юнацька спортивна школа звернулася до суду з указаним позовом, на обґрунтовування тим, що згідно розпорядження Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України № 8 від 16 липня 2013 року було звільнено з посади директора Кам`янської дитячо-юнацької спортивної школи Глибоцької районної організації ВФСТ «Колос» ОСОБА_5 з 16 липня 2013 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2013 року розпорядження про звільнення ОСОБА_5 було визнано незаконним та поновлено його на попередній роботі зі стягненням 500 грн моральної шкоди.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року на користь ОСОБА_5 стягнуто із Кам`янської ДЮСШ середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 липня 2013 року по 26 жовтня 2014 року в сумі 40 625 грн 93 коп., а рішенням Глибоцького районного суду від 30 грудня 2014 року на користь ОСОБА_5 із Кам`янської ДЮСШ стягнуто також середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 6 957 грн 07 коп.

Стягнуті суми були повністю виплачені ОСОБА_5

Позивач просив стягнути із ОСОБА_4, який приймав незаконне розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з роботи, на його користь 47 583 грн в якості відшкодування нанесеної шкоди.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 31 січня 2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Кам`янської дитячо-юнацької спортивної школи 47 583 грн матеріальної шкоди, заподіяної незаконним звільненням працівника. Вирішено питання щодо судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки набрали законної сили судові рішення та згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України мають преюдиційне значення, яким встановлено вину відповідача у незаконному звільненні ОСОБА_5, що відповідно до ст. 237 КЗпП України покладає на голову Чернівецької обласної організації ВФСТ «Колос» АПК України ОСОБА_4 як службову особу, винну в незаконному звільненні працівника, обов'язок відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу у зв'язку з оплатою цьому працівнику часу вимушеного прогулу.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

О.В.Ступак