АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/935/17 Номер провадження 22-ц/786/1863/17Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2017 року за заявою КратаМиколиВасильовича про повернення судового збору,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про повернення судового збору. Вказав, що на час ухвалення судового рішення по справі № 526/279/16-ц за його позовом до ОСОБА_3 він мав статус інваліда ІІ групи, а тому сплачений ним у межах вказаного цивільного провадження судовий збір має бути повернутий йому, як такий, що сплачений помилково.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавськоїобластівід 26 травня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2про повернення судового збору відмовлено.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову про задоволення його заяви.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якому, з урахуванням внесених змін до позовних вимог, ним було заявлено одну вимогу майнового характеру про стягнення з ОСОБА_3 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 1 750 грн., а також одну немайнову вимогу про стягнення з ОСОБА_3 на його користь моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. (а.с. № 526/279/16-ц 1-2, 35-37).

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року відкрито провадження у цивільній справі № 526/279/16-ц за вказаним позовом ОСОБА_2 Справу призначено до розгляду (а.с.№ 526/279/16-ц 9).

12 квітня 2016 року ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи квитанцію про оплату судового збору у розмірі 554, 20 грн., які були внесені ним за розгляд його позовної заяви у справі № 526/279/16-ц (а.с. № 526/279/16-ц 34).

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2. залишено без руху, у звязку з недоплатою судового збору (а.с.№ 526/279/16-ц 92-93).

01 липня 2016 року ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи квитанцію про оплату судового збору у розмірі 551, 20 грн., які були внесені ним за розгляд його позовної заяви у справі № 526/279/16-ц. Грошові кошти були внесені ним 01 липня 2016 року(а.с.№ 526/279/16-ц 98).

Згідно до довідки МСЕК серії АВ № 0554353, виданої 05 вересня 2016 року, ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи по зору з 27 червня 2016 року (а.с. 4).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про повернення судового збору суд першої інстанції виходив з того, що пільги щодо сплати судового збору визначаються на момент подачі позову, а тому встановлення групи інвалідності у позивача у ході розгляду справи не є підставою для звільнення його від обовязку оплати судового збору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється , зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно до розяснень п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху.

Так, на момент подачі позову ОСОБА_2 не був віднесений до категорії осіб звільнених від оплати судового збору, а тому невиконання ним вказаного обовязку було підставою для застосування до позовної заяви положень ст. 121 ЦПК України.

Однак, судом першої інстанції не було вирішено питання щодо усунення недоліків позовної заяви і допущено останню до розгляду.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» визначає категорії осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, до них, зокрема, віднесені інваліди І та ІІ груп (п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір).

Як вбачається з довідки МСЕК серії АВ № 0554353 ОСОБА_2 набув статусу інваліда ІІ групи з 27 червня 2016 року, а тому з цього часу віднесений до пільгової категорії платників судового збору.

Пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» вказує, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що сплата ОСОБА_2 судового збору після набуття статусу інваліда ІІ групи слід розцінювати як внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, який момент внесення ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 551, 20 грн., згідно квитанції № 0.0.576886370.1 від 01 липня 2016 року, взагалі звільняв його від сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для повернення позивачу судового збору у розмірі 554, 20 грн. сплаченого ним згідно квитанції № 0.0.534579359.1 від 12 квітня 2016 року, оскільки на момент внесення вказаних коштів ОСОБА_2 не був віднесений до пільгової категорії осіб, а тому оплата судового збору була його безпосереднім обовязком, як особи, що звернулась до суду із позовом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги і часткове скасування оскаржуваної ухвали в частині відмови у задоволенні заяви про повернення судового збору, який був сплачений позивачем на момент набуття статусу інваліда ІІ групи, задовольнивши заяву у вказаній частині.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки судовий збір у іншій частині був сплачений позивачем до набуття статусу інваліда.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегіясуддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2017 року скасувати в частині відмови у поверненні судового збору у розмірі 551, 20 грн., сплаченого ОСОБА_2 згідно квитанції № 0.0.576886370.1 від 01 липня 2016 року.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Гадяцькому районі повернути ОСОБА_2 сплачений ним на р/р 0032 судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, згідно квитанції № 0.0.576886370.1 від 01 липня 2016 року.

Оригінал квитанції № 0.0.576886370.1 від 01 липня 2016 року повернути ОСОБА_2

В іншій частині ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1