Справа № 363/3440/16-ц Головуючий у І інстанції Котлярова І. Ю.
Провадження № 22-ц/780/858/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 22.06.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В ході розгляду справи позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельні ділянки, розташовані за адресою: Київська область, Вишгородська міська рада, м. Вишгород, м-н «Дідовиця», ділянка 206, що належить на праві власності ОСОБА_4, житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, м. Вишгород, м-н «Дідовиця», вул. Фруктова, буд. 206, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Свою заяву обґрунтовував тим, що сума заборгованості є значною, відповідачі можуть відчужити майно на користь третіх осіб, відтак існують обєктивні підстави вважати, що ненакладення арешту на належні відповідачам земельні ділянки та житловий будинок ускладнить або ж унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада2016 року у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та задовольнити його заяву про забезпечення позову. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що судом першої інстанції невірно надано оцінку наявним доказам та допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи. Вказував, що рішенням суду від 02 вересня 2013 року у цивільній справі № 363/1837/13ц за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано право власності кожному по ? частині вищезазначеного будинковолодіння, чим прямо були порушені умови укладеного договору іпотеки від 23 травня 2008 року. Вважає оспорювану ухвалу незаконною, тому її слід скасувати.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається у разі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зважаючи на наведену норму, основним критерієм, який береться до уваги при вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову є наявність обєктивної небезпеки ускладнення можливості виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи наявність такої небезпеки, заявник посилався на можливість у відповідачів відчужити спірне майно. В той же час, як було встановлено в ході розгляду справи, на спірне майно вже накладене обтяження у вигляді іпотеки, відомості про яку було внесено у відповідний реєстр, обтяжувачем (іпотекодержателем) за якою виступає сам заявник. При цьому, у відповідності до положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку» вказані обтяження є дійсними й при переходів права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, а іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

За таких умов наявність ризиків, якими заявник обґрунтовую свою заяву, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду даного питання, відтак правові підстави для задоволення заяви відсутні, що й було цілком обґрунтовано встановлено судом першої інстанції.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_3