НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 жовтня 2017 рокуСправа № 322/904/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

про: зобовязання виплатити одноразову грошову допомогу.

23 серпня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі шести середніх заробітних плат із застосуванням коефіцієнтів збільшення розміру одноразової грошової допомоги за стаж роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

З 2003 року позивач працював водієм автотранспортних засобів у відповідача.

28 квітня 2017 року позивач звільнився з роботи у звязку з досягненням пенсійного віку та виходом на пенсію.

Відповідно до п. 8.14 Колективного договору ВАТ «Запоріжжяобленерго» на 2014-2016 роки та п. 2.1, 2.3 Положення про порядок виплати одноразової грошової допомоги працівникам ВАТ «Запоріжжяобленерго» при звільненні у звязку з виходом на пенсію (Додаток 20 до колективного договору) працівникам, які пропрацювали в енергетиці не менше пяти років та звільняються з підприємства вперше після досягнення пенсійного віку у звязку із виходом на пенсію за віком в перший місяць після досягнення пенсійного віку виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 6 (шести) середніх заробітних плат із застосуванням коефіцієнтів збільшення розміру одноразової грошової допомоги за стаж роботи.

Позивач вважає, що виходячи з наведених положень колективного договору він має право на отримання одноразової грошової допомоги, але, при отриманні повідомлення відповідача від 28.04.2017 року про нараховану суму, належну працівнику при звільнені, позивач побачив, що одноразова грошова допомога, передбачена колдоговором йому не нарахована, а отже і не буде виплачена.

Зясовуючи причини такої ситуації, спочатку шляхом усних звернень, а 25 липня 2017 року письмових на адресу відповідача, позивач отримав відповідь відповідача від 02.08.2017 за № 010-07/12042, що згідно з наказом від 29.01.2016 № 50 було прийнято рішення: «п. 1 Відмінити з 01.02.2016 року до прийняття окремого рішення наступні соціальні виплати,... Одноразова грошова допомога згідно з «Положенням про порядок виплати одноразової грошової допомоги працівникам ВАТ «Запоріжжяобленерго» при звільнені у звязку з виходом на пенсію» п. 8.14 КД».

Але, станом на момент прийняття даного наказу та до моменту звільнення позивача з роботи ніяких змін до п. 8.14 колективного договору та Положення про порядок виплати одноразової грошової допомоги працівникам ВАТ «Запоріжжяобленерго» при звільнені у звязку з виходом на пенсію внесено не було. На обговорення, затвердження трудового колективу чи профспілкової організації дані зміни до колективного договору не виносилися та у встановленому законодавством порядку не реєструвалися.

За твердження позивача, відповідач в порушення ст.ст. 6, 14 Закону України «Про колективні договори і угоди», в односторонньому порядку відмінив положення колективного договору, що обмежило законні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у звязку з виходом на пенсію.

Виходячи з наведеного, позивач підтримав позов у судовому засіданні.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, обґрунтовані тим, що за приписами колдоговору, жодна із сторін не може в односторонньому протягом дії колдоговору ухвалювати рішення щодо зміни або припинення його дії, в той же час надання соціальних гарантій, передбачених таким договором, здійснюється у межах коштів, передбачених фінансовим планом, який затверджений наглядовою Радою Відповідача.

Стосовно наявності у листі № 010-07/12042 від 02.08.2017, посилань на наказ, як на підставу для відмови у проведенні виплати одноразової грошової допомоги, відповідач повідомив, що працівником Товариства, який готував проект відповіді на заяву позивача, було зроблено помилкове посилання на зазначений наказ від 2016 року. В проекті відповіді, як на підставу для відмови в проведенні виплати мало бути зазначено про затверджений наглядовою радою Товариства фінансовий план на 2017 рік, яким не передбачено відповідних соціальних витрат.

Виходячи з наведеного, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та з цих самих підстав представник відповідача під час розгляду справи заперечував проти задоволення позову.

У судовому засіданні 20.10.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Наказом керівника ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 27.04.2017 № 1127-к «про припинення трудового договору» з 28.04.2017 позивача було звільнено з посади водія автотранспортних засобів Новомиколаївського району електричних мереж за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України.

25.07.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої пунктом 8.14 Колективного договору.

Листом від 02.08.2017 № 010-07/12042 відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з посиланням на наказ від 29.01.2016 № 50, яким відмінено зазначені виплати з 01.02.2016.

Разом з цим, з преамбули наказу відповідача від 29.01.2016 № 50-од «Про заходи щодо зменшення прогнозованого дефіциту грошових коштів платіжного бюджету 2016 року» вбачається, що дія цього наказу розповсюджується лише на 2016 рік.

17.12.2013 між адміністрацією та профспілковим комітетом відповідача було укладено колективний договір ВАТ «Запоріжжяобленерго» на 2014-2016 роки, який 30.01.2014 було зареєстровано управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міськради по Орджонікідзевському району за номером 7 (далі-колдоговір).

Доказів укладення між адміністрацією та профспілкою нового колективного договору на 2017 рік суду не надано, а отже на теперішній час, відповідно до приписів ч. 3 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», та п. 1.6 колдоговору колективний договір Товариства на 2014-2016 роки продовжує діяти.

Відповідно до п. 1.7 колдоговору жодна із сторін не може протягом дії колдоговору в односторонньому порядку ухвалити рішення, що змінюють положення чи норми цього колдоговору або припиняють його дію, а відповідно до п. 1.12 колдоговору надання соціальних гарантій згідно з колективним договором здійснюється у межах коштів, передбачених затвердженим Наглядовою радою фінансовим планом.

Пунктом 8.1 колдоговору, передбачено з метою поліпшення соціального положення працівників і пенсіонерів Товариства направити частину коштів на надання соціальних пільг, заохочувальних і компенсаційних виплат у межах затвердженого Наглядовою радою підприємства фінансового плану, а п. 8.14 колдоговору передбачено надання одноразової грошової допомоги згідно з «Положенням про порядок виплати одноразової грошової допомоги працівникам ВАТ «Запоріжжяобленерго» при звільненні у звязку з виходом на пенсію», затвердженого Генеральним директором та погодженим Головою профспілкового комітету підприємства (додаток 20), працівникам, які пропрацювали в енергетиці не менше 5 років та звільняються з підприємства вперше після досягнення пенсійного віку.

Разом з цим, пунктом 1.4 Положення про порядок виплати одноразової грошової допомоги працівникам ВАТ «Запоріжжяобленерго» при звільненні у звязку з виходом на пенсію (додаток 20 до колдоговору) визначено, що нарахування одноразової грошової допомоги здійснюється в межах затвердженого фінансового плану Товариства.

Отже, з приписів колдоговору випливає, що жодна із сторін не може в односторонньому протягом дії колдоговору ухвалювати рішення щодо зміни або припинення його дії, в той же час надання соціальних гарантій, передбачених таким договором, здійснюється у межах коштів, передбачених фінансовим планом, який затверджений наглядовою Радою Відповідача.

29.12.2016р. заступником Голови Фонду Державного майна України було розглянуто та затверджено фінансовий план ПАТ «Запоріжжяобленерго» на 2017 рік. Затвердженим фінансовим планом на 2017 рік у рядку 1086/23 «Інші соціальні виплати згідно колдоговору передбачено суму 246 тис.грн., в тому числі: матеріальна допомога при народженні дитини -127 тис.грн., матеріальна допомога по догляду за дитиною до 3 років - 109 тис.грн., Матеріальна допомога до 1 вересня - 10 тис.грн.

Інших соціальних витрат, в тому числі повязаних з виплатою грошової допомоги в звязку із виходом на пенсію, фінансовим планом па 2017 рік не передбачено.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилом ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимогі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом частин 2 та 4 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З вищенаведених обставин даної справи, встановлених під час судового розгляду, суд дійшов висновку про те, що відповідачем в односторонньому порядку не вносилися зміни до колдоговору, а невиплата позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 8.14 колдоговору, повязана з відсутністю у фінансовому плані відповідача на 2017 рік відповідних витрат, що є передбаченою колдоговором підставою для невиплати грошової допомоги.

Водночас сам фінансовий план відповідача на 2017 рік в частині передбаченого обсягу соціальних гарантій позивачем не оскаржено.

Таким чином, недоведеність обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, є підставою для відмови у його задоволенні в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про зобовязання виплатити одноразову грошову допомогу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков