Справа № 388/700/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

30.06.2017 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 27 липня 2009 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5

З року у рік стосунки між сторонами ставали напруженими, все ускладнювалось пияцтвом відповідачки, відмовою спільного ведення господарства, мала місце поведінка відповідачки, внаслідок якої пошкоджено телевізор.

Вищезазначені обставини стали підставою припинення шлюбних відносин. Сторони не проживають більше двох років, відповідачка пішла із дому та не повернулась. ОСОБА_3 не жалкує, що відносини з відповідачкою припинились, оскільки шлюб був помилкою.

Оскільки шлюб існував формально, позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Намагаючись затягнути розгляд справи про розірвання шлюбу, ОСОБА_4 заявила клопотання про надання строку на примирення, при цьому не спілкувалась та не проживала з позивачем протягом року.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 жовтня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Тепер ОСОБА_4 проживає за адресою: вул. 30-ти річчя Перемоги, 122, с. Новогригорівка Перша, Долинський район, Кіровоградська область, зняти з реєстрації місце проживання за адресою житлового приміщення позивача не бажає.

Реєстрація ОСОБА_4 у будинку позивача створює для нього перешкоди у призначенні субсидії тощо. Також у звязку із цим створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, ОСОБА_2 позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні. ОСОБА_4 суду пояснила, що доводи позивача з приводу того, що вона зловживає алкоголем неправдиві. Телевізор не розбивала. ОСОБА_3 вигнав її з житлового будинку, при цьому забрав все спільно нажите майно. ОСОБА_3 постійно її бив у звязку із чим лікувалась. До правоохоронних органів не зверталась, оскільки позивач залякував. Будь-якого житла не має, відповідно не має де зареєструвати місце проживання, а перед смертю вважає необхідно мати зареєстроване місце проживання. Коли у будинку де тепер проживає інші мешканці розпочинали сварку, змушена була йти проживати до будинку ОСОБА_3, оскільки немає більше куди йти. Щоб той не бачив проживала у кухні, сараї, на горищі. У будинку за місцем реєстрації знаходиться особисте майно. Оскільки ОСОБА_3 її бє, відповідно його боїться, а тому у звязку із цим не може прийти до будинку жити.

Представник ОСОБА_1 суду пояснив, що представником позивача після початку розгляду справи по суті змінено підставу позову. ОСОБА_3 не є власником спірного житла, а тому не може звернутися до суду з таким позовом. ОСОБА_4 не проживає у житловому приміщенні, оскільки позивач її бє, знущається. З цих підстав позов є необґрунтований.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Долинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позову.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що згідно довідки Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 160 від 28 червня 2017 року, ОСОБА_3 є головою господарства за адресою: вул. 30-ти річчя Перемоги, 317, с. Новогригорівка Перша, Долинський район, Кіровоградська область з 1980 року до тепер, згідно записів погосподарської книги № 4 за 1980-1982 роки.

Відповідно до інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачалась обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

За змістом п. 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року N 553), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Відповідно до викладеного, записи у погосподарських книгах визнаються в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно архівної довідки обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» № 31 від 24 листопада 2016 року, не зареєстровано право власності на домоволодіння за адресою: вул. 30-ти річчя Перемоги, 317, с. Новогригорівка Перша, Долинський район, Кіровоградська область.

Отже, позивач ОСОБА_3 є власником спірного житлового приміщення, а тому доводи з приводу протилежного є необґрунтовані.

У спірному житловому приміщенні зареєстровано місце проживання відповідачки ОСОБА_4 (а. с. 9).

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 жовтня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 27 липня 2009 року у Новогригорівській Першій сільській раді Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 2.

Таким чином, відповідачка є колишнім членом власника спірного житлового приміщення.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За своєю правовою природою право члена сімї власника житла користуватися цим житлом є правом сервітутного типу і відноситься до особистих сервітутів. Особистий характер даного сервітуту полягає у тому, що воно встановлюється в інтересах певної особи, яка має статус члена сім'ї власника житлового приміщення.

Разом із тим законодавець у ч. 2 ст. 405 ЦК України визначив, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Саме вищезазначені правила підлягають застосуванню для вирішення цих спірних правовідносин.

Частиною 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Отже, позивач розпоряджається на власний розсуд виключно своїми правами щодо предмета спору.

При розгляді справ про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням потрібно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла.

Отже, у справах про визнання члена сімї (колишнього члена сімї) власника житла таким, що втратив право користування житловим приміщенням необхідно встановити крім строку відсутності особи у житловому приміщенні, зокрема й причини такої відсутності, а також чи немає якоїсь домовленості між такою особою та власником житла з приводу користування житлом.

Відповідачка ОСОБА_4 у цій справі стверджує, що не проживає у спірному житлі за адресою: вул. 30-ти річчя Перемоги, 317, с. Новогригорівка Перша, Долинський район, Кіровоградська область, оскільки між нею та позивачем склались такі відносини внаслідок яких спільне проживання для неї неможливе. Відсутність цих обставин дало б можливість для проживання у житловому приміщенні. При цьому зазначає, що не має іншого власного житла.

Згідно довідки Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 219 від 23 травня 2016 року, ОСОБА_4 проживає за адресою: вул. 30-ти річчя Перемоги, 122, с. Новогригорівка Перша, Долинський район, Кіровоградська область, що належить ОСОБА_6

За змістом довідки Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 160 від 26 липня 2016 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 характеризується позитивно, має спокійний характер, до людей відноситься з повагою, у побуті та громадських місцях поводить себе пристойно, тепер пенсіонерка, спиртними напоями не зловживає, скарг та заяв на її поведінку не надходило.

У змісті позову ОСОБА_3, зокрема стверджує, що відповідачка пиячить, неадекватно себе поводить, пошкодила його майно. Ці доводи підтверджують той факт, що між сторонами склались неприязні відносини. Аналізуючи зміст характеристики на ОСОБА_4 та зміст позову, можливо стверджувати про неправдивість того, що відповідачка зловживає спиртними напоями.

З матеріалів справи видно, що саме ОСОБА_3 звертався до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. У свою чергу ОСОБА_4 з метою зберегти сімю просила надати строк на примирення. Ці обставини дають підстави вважати, що саме поведінка позивача спрямована на припинення будь-яких відносин з відповідачкою, розірвання шлюбу відбувалось внаслідок наявності між сторонами спору, що підтверджує доводи ОСОБА_4 про наявність між нею та позивачем спору, неприязних відносин, а відтак унаслідок цього й неможливості проживання разом.

Припинення сімейних відносин з власником житлового приміщення не позбавляє колишнього члена сімї права користування таким приміщенням. Враховуючи, що у цій справі суд установив, що ОСОБА_4 не проживає у спірному житлі внаслідок неприязних відносин, що склались між нею та позивачем, не має іншого житла, заперечує проти позову з таких підстав, бажає реалізовувати право користування спірним житловим приміщенням, відповідно можливо стверджувати, що відповідачка не проживає у житловому будинку за адресою: вул. 30-ти річчя Перемоги, 317, с. Новогригорівка Перша, Долинський район, Кіровоградська область з поважних причин, що відповідно є підставою відмовити у позові.

Доводи позивача ОСОБА_3 з приводу того, що у звязку із реєстрацією місця проживання ОСОБА_4 за адресою: вул. 30-ти річчя Перемоги, 317, с. Новогригорівка Перша, Долинський район, Кіровоградська область йому не призначають субсидію, не підтверджені будь-якими доказами, а також не можуть бути підставою для задоволення саме такого позову.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення цього позову про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60-64, 79, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 3 липня 2017 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_7