справа № 208/1271/17
№ провадження 2/208/1089/17
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

При секретарі - Стомаченко О.В.,

розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа: орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, «про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька», -

в с т а н о в и в:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без дозволу та супроводу батька до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.05.2012 року вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. У цьому шлюбі народилась дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.08.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаює з матір'ю, яка її матеріально утримує. Відповідач участі у виховані та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, його фактичне місце проживання позивачці не відоме. Виходячи з інтересів дитини на оздоровлення та відпочинок, Позивачка має намір поїхати на відпочинок з дитиною в Польшу, Германію та Італію.

В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без її участі та без застосування технічних засобів, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, та подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, прохав провести судовий розгляд справи без його участі та без застосування технічних засобів.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15.05.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано.

У цьому шлюбі народилась дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 05 липня 2012 року Заводським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 571. (а.с.4 ).

Дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_1, тобто позивачці.

Відповідач в утриманні та вихованні дитини участі не бере, фактичне місце проживання його не відоме.

Як зазначено позивачем, жодного зв'язку з відповідачем немає.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст.3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 25 ЦК України встановлено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов'язки може пов'язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Відповідно до частини 3 статті 313 ЦК України здатність фізичної особи, яка не досягла шістнадцяти років, мати право на виїзд за межі України обумовлена згодою на це батьків (усиновлювачів), піклувальників та їхнім супроводом або супроводом осіб, які уповноважені ними.

Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України" №3858-Х11 від 21.01.1994 року.

Частиною 2 статті 4 вказаного Закону встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно з п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №534 від 16 жовтня 2014року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, надання дозволу на виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до країн світу в супроводі матері на період до досягнення дитиною віку повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, повністю відповідає правам та інтересам дитини і при цьому, не буде порушувати права відповідача на спілкування та участь у вихованні дитини, оскільки такий виїзд має короткостроковий характер.

Суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що в інтересах дитини позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом надання дозволу на виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі Позивачки без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2 в період до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, до виповнення дитині 16 років, з обов'язком поверненням дитини до України.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 155 СК України, ст. 313 ЦК України, Законом України "Про охорону дитинства", Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України", Конвенцією ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 174, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа: орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, «про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька»- задовольнити повністю.

Надати дозвіл матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України громадянки України, малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_3, серія НОМЕР_3 виданого 05 липня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 571), без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за АДРЕСА_4, для відпочинку та оздоровлення до виповнення дитині 16 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року з обов'язковим поверненням дитини до України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Івченко Т. П.