Справа №488/4124/16-ц 10.07.2017 10.07.2017 10.07.2017
Провадження №22-ц/784/1391/17
Справа №488/4124/16-ц
Провадження № 22- ц/784/1391/17 Головуюча суду 1 інстанції Лазарева Г.М.
Категорія 54 Доповідач апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

10 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

- представника відповідача - Миколаївської облдержадміністрації - Шумської І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2017 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської обласної державної адміністрації, третя особа - Миколаївська обласна рада, про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

28 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Миколаївської обласної державної адміністрації, третя особа - Миколаївська обласна рада (далі - Облрада), у якому просив поновити строк звернення до суду, визнати незаконним та скасувати розпорядження Миколаївської обласної адміністрації від 18 серпня 2016 року № 204-рк «Про звільнення ОСОБА_3 з посади головного лікаря Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1», визнати незаконним звільнення та поновити його на посаді головного лікаря Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та визнати недійсним запис у трудовій книжці про звільнення з посади.

Позивач зазначав, що 19 серпня 2013 року між ним та Миколаївською обласною адміністрацією укладено трудовий договір (контракт), згідно з яким він був найманим на посаду головного лікаря Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1, терміном дії контракту - з 19 серпня 2013 року по 19 серпня 2016 року.

Розпорядженням Миколаївської обласної адміністрації від 18 серпня 2016 року № 204-рк його звільнено з посади головного лікаря Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 19 серпня 2016 року, у зв'язку із закінченням терміну дії контракту та покладено виконання обов'язків головного лікаря цієї лікарні на заступника головного лікаря з медичної частини ОСОБА_6 на період до призначення керівника закладу в установленому законом порядку, але не більше ніж на строк шість місяців.

На обґрунтування позову позивач посилався на те, що питання призначення і звільнення керівників об'єктів спільної власності територіальних громад, що перебувають в управлінні обласної адміністрації, відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не віднесено до повноважень відповідача, а віднесено до повноважень Облради та вирішується виключно на пленарних засіданнях.

-2-

Посилаючись на те, що станом на 19 серпня 2016 року Облрада не приймала рішень щодо звільнення його із займаної посади та не затверджувала оскаржуване розпорядження, воно є протиправним та підлягає скасуванню, а він поновленню на посаді.

До того ж, Миколаївською обласною радою він не був попереджений за два місяці про небажання продовжити контракт. На думку позивача, фактично трудові відносини тривають, оскільки жодна із сторін не вимагала їх припинення, тому дію контракту продовжено.

Посилаючись на порушення своїх трудових прав та, як на поважність причин пропуску строку помилкове попереднє звернення до адміністративного суду за вирішенням трудового спору, позивач просив про задоволення позову.

Відповідач та третя особа проти позову заперечували, посилаючись на законність звільнення позивача та дотримання вимог трудового законодавства.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2017 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 06 червня 2017 року, визнано поважною причину пропуску строку для подання позовної заяви, поновлено строк для пред'явлення даного позову та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Миколаївська облдержадміністрація та Миколаївська обласна рада заперечували проти апеляційної скарги, посилаючись на необґрунтованість її доводів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з поважності причин пропуску строку звернення позивача з даним позовом до суду, тому поновив цей строк, і в цій частині рішення суду не оскаржувалось.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання недійсним запису у трудовій книжці, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача з 19 серпня 2016 року проведено з дотриманням трудового договору у формі контракту та трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно положень п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Положеннями ч. 2 ст. 15 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що у разі делегування місцевим державним адміністраціям районними чи обласними радами відповідних повноважень в їх управлінні перебувають також об'єкти спільної власності територіальних громад.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (в редакції діючий на час укладення контракту), призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров'я здійснюється відповідно до законодавства; керівники державних, комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до повноважень голови місцевої державної адміністрації належить укладення та розривання контрактів з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління відповідної місцевої державної адміністрації.

-3-

З матеріалів справи вбачається, що Миколаївська обласна психіатрична лікарня № 1 є комунальним закладом охорони здоров'я, що є об'єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, інтереси якого у межах, визначених чинним законодавством України, представляє Миколаївська обласна рада. Миколаївська обласна державна адміністрація є органом управління закладом.

Отже, призначення на посаду та звільнення з посади керівника цього закладу належить до повноважень обласної державної адміністрації та обласної ради.

Закон України «Про місцеві державні адміністрації» та Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» визначають контрактну форму трудового договору як обов'язкову для призначення керівника державного або комунального закладу охорони здоров'я.

Зі змісту рішення Миколаївської обласної ради № 9 від 29 березня 2013 року вбачається, що на пленарному засіданні обласної ради вирішено питання про укладення контракту з ОСОБА_3 - головним лікарем Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1, з дорученням Миколаївській обласній адміністрації вжити заходів щодо укладення з ним контракту.

У зв'язку з тим, 19 серпня 2013 року між ОСОБА_3, як головним лікарем, та Миколаївською обласною адміністрацією, на яку покладено функції з управління майном, укладено контракт, на термін з 19 серпня 2013 року по 19 серпня 2016 року (а.с.11-19).

Вказані рішення Миколаївської обласної ради та умови контракту щодо трудових прав та строку призначення на посаду головного лікаря, позивач не оскаржував.

Протягом 2016 року Миколаївською обласною радою не приймалось рішень про продовження трудових відносин з позивачем.

Листом від 20 травня 2016 року головою облдержадміністрації позивачу повідомлено про закінчення строку контракту та проінформовано, що Миколаївською облдержадміністрацією буде оголошено конкурсний відбір на заміщення займаної ним посади головного лікаря. Позивач брав участь у конкурсі.

Розпорядженням тимчасово виконуючого обов'язки голови Миколаївської обласної адміністрації від 18 серпня 2016 року № 204-рк позивача звільнено з посади головного лікаря Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 19 серпня 2016 року, у зв'язку із закінченням терміну дії контракту та покладено виконання обов'язків головного лікаря цієї лікарні на заступника головного лікаря з медичної частини ОСОБА_6 на період до призначення керівника закладу в установленому законом порядку, але не більше ніж на строк шість місяців (а.с.10).

Згідно запису у трудовій книжці позивача, на підставі наказу № 987-к від 19 серпня 2016 року, 19 серпня 2016 року його звільнено з посади головного лікаря у зв'язку із закінченням терміну дії контракту, згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с.21)

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Сфера застосування контракту визначається законами України.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

-4-

З матеріалів справи вбачається, що зміни до контракту протягом терміну його дії сторонами не вносилися та умови контракту не оспорювались.

Згідно п. 5.2 вказаного контракту він припиняється: а) після закінчення терміну дії контракту; б) за згодою сторін; в) до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.4 цього контракту; г) з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом.

Пунктом 2.11 контракту передбачено, що орган управління майном (Миколаївська обласна державна адміністрація) звільняє керівника в порядку, затвердженому власником.

З метою урегулювання процесу призначення та звільнення керівників підприємств, установ і організацій - об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області Миколаївська міська рада рішенням від 21 листопада 2008 року № 24 затвердила Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників об'єктів, що належать до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Миколаївської області (далі - Положення), із внесеними змінами, затвердженими рішенням обласної ради від 10 червня 2016 року № 14.

Пунктами 2.11, 2.12 цього положення передбачено, що в разі, якщо обласною радою не буде прийнято рішення про продовження трудових відносин, закінчення терміну дії контракту є безумовною підставою для звільнення керівника підприємства, установи, організації, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області.

Переукладення (продовження) контракту з керівником підприємства, установи і організації, що належить до спільної власності, відбувається в разі прийняття обласною радою рішення про продовження трудових відносин з керівником шляхом підписання контракту на новий термін.

Згідно пункту 3.5 зазначеного положення, який було викладено в новій редакції від 10 червня 2016 року, з метою забезпечення постійного управління підприємствами, установами і організаціями, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, у міжсесійний період з наступним розглядом на черговій сесії обласної ради голова облдержадміністрації звільняє керівників підприємств, установ і організацій, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, та розриває з ними контракт, зокрема у разі не продовження обласною радою трудових відносин з відповідним керівником.

Як встановлено обласною радою не приймалось рішень про переукладення (продовження) трудових відносин з позивачем, тому посилання позивача на продовження трудових відносин не заслуговують на увагу. Крім того, положення трудового законодавства та умови контракту не містять обов'язків роботодавця попереджати керівника закладу про закінчення терміну дії контракту.

Аналізуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що, за вказаних обставин, наявних безумовних підстав для припинення строкового трудового договору, голова облдержадміністрації мав повноваження звільнити позивача у зв'язку із закінченням терміну дії контракту, що вірно констатував і суд першої інстанції.

Не розгляд обласною радою вказаного питання на черговій сесії, що неодноразово виносилось на засідання сесії, на думку колегії суддів, не вплинуло на обсяг трудових прав позивача та строку його призначення, визначених контрактом. При цьому порушень норм ст. 19 Конституції України не встановлено.

Більш того, як вбачається з наданого суду апеляційної інстанції рішення Миколаївської обласної ради від 30 березня 2017 року № 11, обласна рада призначила ОСОБА_7 на посаду головного лікаря Миколаївської обласної лікарні № 1 Миколаївської обласної ради як переможця конкурсу, таким чином одночасно вирішила питання щодо припинення строкового трудового договору з позивачем.

-5-

За такого, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що звільнення позивача з 19 серпня 2016 року проведено з дотриманням трудового договору у формі контракту та трудового законодавства. Тому суд вірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про захист трудових прав.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновком районного суду з їх оцінкою.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, тому в апеляційному порядку не переглядалось.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2017 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 06 червня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

П.П. Лисенко