Провадження № 2-о/761/359/2017
У Х В А Л А

20 жовтня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації смерті, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Заявник звернувся до Шевченківського району суду м. Києва з заявою про встановлення факту реєстрації смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Вважаю, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 119-120, 256, 258 ЦПК України.

У відповідності до вимог п. 5, 6, ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява серед іншого повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.1ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно вимог ч.1, ч.3, ч.6 ст.235 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України(ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Отже, зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 119-120, 256, 258 ЦПК України, зокрема заявником не вказано з якою метою встановлюється факт, що має юридичне значення та чи не є це спором про право, тому дане питання слід уточнити, крім того у заяві відсутні докази, що Заявник звертався до органів реєстрації актів цивільного стану з відповідно заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2, проте отримав відмову.

Таким чином уточнену заяву та копії всіх документів, що додаються до неї надати до суду, відповідно до суб'єктного кола учасників процессу.

Відтак, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі, оскільки заява містить недоліки (не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 118, 119, 121, 209, 210, Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації смерті - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків терміном п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Осаулов А.А.