УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

при секретарі Ровенській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий центр до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та відсотків річних, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2016 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не був присутній при розгляді справи, оскільки судову повістку не було отримано, рішення ухвалено на підставі недоведених обставин.

В судовому засіданні по розгляду заяви відповідач та її представник підтримали заяву про скасування заочного рішення у справі.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення сторони заявника, вислухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Статтею 229 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, докази про це.

Відповідно до ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з"явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки із поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність двох обставин: поважність причин неявки відповідача та посилання на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи при її перегляді.

Як свідчать матеріали справи, у судове засідання, призначене судом на 19.01.2016 року відповідач не зявилась, про місце, час судового засідання повідомлялись судом належним чином (а.с. 51). У судове засідання, призначене судом на 15.02.2016 року відповідач не зявилась, про місце, час судового засідання повідомлялась судом належним чином (а.с. 55, 56). Повідомлення суду повернулось за закінченням строку на зберігання. За наявності умов для заочного розгляду справи позовна заява була розглянута судом з ухваленням заочного рішення.

Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд керувався як підставами можливості ухвалення такого рішення у відповідності до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст.ст. 224 ЦПК України, які не передбачають встановлення або не встановлення судом поважності або неповажності неявки відповідача, так і процесуальними строками для ухвалення рішення.

Судом, який ухвалював рішення, визначено пріоритетним право позивача на захист його інтересів, способом, визначеним ст. 4 ЦПК України із застосуванням принципу диспозитивності, визначеним ст. 11 ЦПК України, над обставинами не явки відповідача.

Суд вважає, що оскільки відповідач не отримала судової повістки за обставин, що не залежали від суду, неявка відповідача є не поважною.

Щодо другої обовязкової обставини, яку суд повинен встановити при розгляді заяви про скасування заочного рішення. Відповідач не повідомляє суд і не посилається на будь-який доказ, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, як того вимагає ст. 232 ЦПК України. Одне лише посилання на свої заперечення проти доводів позовної заяви не є тією обовязковою обставиною, яку суд повинен встановити при розгляді заяви про скасування заочного рішення, а саме доказом, який має істотне значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що кожна сторона маючи обсяг прав, розпоряджається ними щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі (диспозитивність цивільного судочинства - ст. 11 ЦПК України).

З урахуванням відсутності посилань на такі докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку немає.

Керуючись ст. ст. 228, 231 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий центр до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та відсотків річних залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 231 ЦПК у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя Ю.В.Геєць