Справа № 447/2438/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/3222/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ОСОБА_5 Клаб" на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Талісман Страхування" про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" (код ЄДРПОУ - 30930046) на користь ОСОБА_6 (ІПН- НОМЕР_1) 13764 грн. (тринадцять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні) страхового відшкодування, пов'язаного із витратами на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" (код ЄДРПОУ - 30930046) на користь ОСОБА_6 (ІПН- НОМЕР_1) 4000 (чотири тисячі) грн. судових витрат, пов'язаних з оплатою позивачем правової допомоги.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" (код ЄДРПОУ - 30930046) в користь держави 640 грн. судового збору.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Талісман Страхування". Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене при неповно встановлених обставинах справи . Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ОСОБА_5 Клаб" підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 31.10.2013 року приблизно о 18 год. 35 хв. водій ОСОБА_7, керуючи автомобілем марки "Citroen Jumper", реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись по автодорозі Київ-Чоп поблизу села Красів Миколаївського району Львівської області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який від тілесних ушкоджень помер 31.10.2013 року в приміщенні Миколаївської ЦРЛ.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах здійснює експлуатацію транспортного засобу марки "Citroen Jumper", реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у відповідача відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4599650.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_6, суд виходив з тих обставин, остання має право на страхове відшкодування за рахунок відповідача, пов"язаного із витратами на поховання та спорудження надгробного пам"ятника в розмірі 13764 грн., а також витрати в розмірі 4000 грн., пов"язаних з оплатою позивачем правової допомоги.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України закріплено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно п. 27.4. ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2013 року (матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 01.11.2013 року), при судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, виявлено етиловий спирт в кількості 2,23%о (проміле). Також, згідно висновку судової автотехнічної експертизи №1/1155 від 17.12.2013 року встановлено, що обрана водієм ОСОБА_7 швидкість руху його автомобіля НОМЕР_3 в 87…90 км/год. в обстановці місця пригоди відповідала допустимій по умові видимості дороги з робочого місця водія. З технічної точки зору, в обстановці дорожньо-транспортної пригоди, фактичній швидкості руху автомобіля НОМЕР_3 перед ДТП у 87…90 км/год., його водій ОСОБА_7 був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування своєчасного гальмування свого транспортного засобу із заданого моменту виникнення небезпеки для руху. Дії водія не суперечили технічним вимогам п.п. 12.2 та 12.3 чинних Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стали дії пішохода ОСОБА_8, внаслідок яких водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_7 вже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду з моменту об"єктивної можливості виявлення останнього в умовах місця ДТП. Згідно даної постанови, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у діях водія ОСОБА_7 не має порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували у прямому причинно-наслідковому зв"язку із даною ДТП та її наслідками у вигляді загибелі пішохода ОСОБА_8

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 01.11.2013 року, закрите у зв"язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Оскільки шкода ОСОБА_7 було завдано ОСОБА_8 внаслідок непереборної сили, і такий не мав можливості її уникнення, ОСОБА_7 не відповідає за завдану шкоду останньому.

Так як вимоги до страхової компанії про відшкодування шкоди на пряму залежать від вини особи відповідальність якої застрахована, в даному випадку з врахуванням наявності непереборної сили завдання шкоди ОСОБА_7 померлому ОСОБА_8, позовні вимоги ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман страхування" (нова назва Приватне акціонерне товариством "Страхова компанія "ОСОБА_5 Клаб") є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неповним встановленням дійсних обставин справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія " ОСОБА_5 Клаб " підлягає до задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи ту обставину, що позивач при зверненні до суду із даним позовом не сплачував судовий збір, оскільки такий не справляється в справах даної категорії, судові витрати понесені відповідачем за подачу апеляційної скарги підлягає компенсації за рахунок держави.

За таких обставин, витрати, пов"язані з оплатою позивачем правової допомоги несе сам позивач.

Керуючись ст.ст. 303, 304 п.3 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія " ОСОБА_5 Клаб " задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

Компенсувати за рахунок держави Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія " ОСОБА_5 Клаб " сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 704 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2