АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1215/2017 р. Доповідач Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року липня місяця 04 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
за участі секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та Головного управління національної поліції України в Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції України в Херсонській області, прокуратури Херсонської області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в результаті бездіяльності посадових осіб Головного управління національної поліції України в Херсонській області (далі ГУ національної поліції України в Херсонській області) та прокуратури Херсонської області, яка полягала у не проведенні ефективного досудового розслідування обставин шахрайських дій по заволодінню його майном, неодноразовим винесенням постанов про закриття кримінального провадження йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює 20000 грн. та просить відшкодувати її на його користь за рахунок відповідачів.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_5 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю посадових та службових осіб ГУ національної поліції України.

Зазначене рішення оскаржили ОСОБА_5 та ГУ національної поліції України в Херсонській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити рішення суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному об'ємі. Апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції надано неналежну оцінку доказам по справі.

ГУ національної поліції України в Херсонській області просить скасувати судове рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Крім того, звертає увагу апеляційного суду на те, що слідчий є самостійною процесуальною фігурою і у прийнятті рішень користується, крім іншого, і своєю правовою позицією по справі. На даний час задоволені всі клопотання, які заявлялись ОСОБА_5 і які могли посприяти слідству, однак остаточний висновок слідчого про те, що за обставинами розслідуваної справи вбачаються цивільно-правові відносини залишається незмінним.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона прокуратурою Суворовського району м. Херсона від 04.03.2015 р. внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України. Досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось Суворовським РВ Херсонського МУ УМВС України в Херсонській області.

25 листопада 2015 року ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона постанову слідчого про закриття провадження у справі скасовано, як передчасно винесену (а.с.11).

01 лютого 2016 року ухвалою цього ж суду встановлено, що в порушення вимог ст.220 КПК України слідчим не були розглянуті клопотання ОСОБА_5, на підставі чого судом було зобов'язано слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області Головченко К.М. надати відповідь на клопотання від 14 січня 2016 року про здійснення процесуальних дій та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (а.с.12).

Зі змісту письмових відповідей наданих ОСОБА_5 слідчим СВ ГУ Національної поліції України в Херсонській області за №101 від 17.01.2016 року та за №36/677 від 26.01.2016 року вбачається, що слідчим було розглянуто та задоволено його клопотання. Клопотання від 15.01.2016 року було виконано слідчим частково, що підтверджується витягами з матеріалів кримінального провадження, наданими на запит апеляційного суду.

З відповіді керівника ГУ Національної поліції в Херсонської області від 08.04.2016 року, яка надавалась ОСОБА_5 слідує, що за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження слідчому СВ Херсонської ВП ГУНП в Херсонській області Головченко К.М. вказано на необхідність прийняття у кримінальному провадженні остаточного процесуального рішення у найкоротші терміни, а також було попереджено про недопущення в подальшому порушень вимог діючого процесуального законодавства під час проведення досудового слідства у кримінальних провадженнях.

Крім того, позивача було проінформовано, що під час вивчення матеріалів кримінального провадження станом на 08.04.2016 року встановлено, що слідчим направлено на його адресу відповіді на всі подані ним на досудовому слідстві клопотання, три з яких ним отримано особисто через пошту (а.с.13 а).

Відповідь Херсонської місцевої прокуратури від 21.06.2016 року (а.с.14) та ухвала Херсонського міського суду від 11.07.2016 року (а.с.15) свідчать про те, що ще одну постанову слідчого про закриття кримінального провадження було скасовано у зв'язку з її необґрунтованістю.

Таким чином, прокуратурою під час процесуального керівництва у кримінальному провадженні було двічі (25.11.2015 року та 16.06.2016 року) скасовано постанови слідчого про закриття кримінального провадження. При цьому позивачем не було зазначено, якими саме діями, рішеннями чи бездіяльністю прокуратури Херсонської області йому завдано моральної шкоди.

22.11.2016 року ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області скасовано постанову слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області Головченко К.М. від 03.11.2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 25.10.2016 року про здійснення слідчих дій. Зобов'язано слідчого провести зазначені в клопотанні слідчі дії (а.с.48).

Із висновку службового розслідування, проведеного на підставі скарги ОСОБА_5 стосовно неналежного розслідування кримінального провадження слідчим Головченко К.М., вбачається, що ознак бездіяльності в діях слідчого встановлено не було, а інформація викладена у скарзі є такою, що не знайшла свого підтвердження (а.с.75-79).

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативним наслідками.

У п. 5 вказаної постанови Пленуму Верховний Суд України зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із роз'яснення, яке міститься у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року №4 (з наступними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Так, спричинення моральної шкоди ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що він був вимушений на протязі двох років доводити свою правоту і витрачати час, сили та здоров'я на підготовку документів, участь не в одному десятку судових засідань, а також фактично змушувати слідчого робити свою роботу. При цьому, шкода здоров'ю наносилася тривалий час і йому довелося звертатися за допомогою до медичного закладу як в 2016, так і в 2017 роках, проходити лікування. Внаслідок чого його дохід знизився, та вказані обставини вплинули на відносини в сім'ї.

В підтвердження зазначеного апелянт надав до суду податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік (а.с.16-17), однак, з її змісту неможливо встановити факт зменшення доходів останнього, та вона не може свідчити про заподіяння йому моральної шкоди, душевних чи фізичних страждань.

Також колегія суддів не може прийняти до уваги і письмову відповідь з Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» з якої вбачається, що ОСОБА_5 звертаючись за медичною допомогою, повідомляв лікарю про те, що його стан обумовлений затягуванням розслідування по кримінальній справі. Разом з тим, лікарем встановлено діагноз: наслідки ЧМТ, вегето-циркулярна дистонія, змішаний варіант, а також у 10.02.2017 року діагноз - астено-невротичний синдром (а.с.105).

За таких обставин, колегія судів не може погодитися із висновком суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 2000 грн., оскільки ним не було надано переконливих доказів щодо обставин завдання йому моральної шкоди внаслідок бездіяльності посадових та службових осіб Головного управління Національної поліції України в Херсонській області.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід відхилити, а апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Херсонській області задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргуГоловного управління національної поліції України в Херсонській області задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року скасувати і ухвалите нове, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 10 липня 2017 року

Рішення набрало законної сили 04 липня 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання Т.І. Пісоцька