Єдиний унікальний номер 235/2135/17 Номер провадження 22-ц/775/1219/2017
Єдиний унікальний номер 235/2135/17 Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/775/1219/2017 Доповідач: Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів: Мірути О.А., Осипчук О.В.

при секретарі Явороському О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Покровськ, про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «ШУ «Покровське» задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «ШУ «Покровське» просить рішення суду змінити та частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, стягнувши на його користь на відшкодування моральної шкоди 32500 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом засад розумності, виваженості та справедливості, неправильне застосування норм матеріального права, а саме ст. 23 ЦК України; зазначає , що судом першої інстанції не наведено ніяких розрахунків та мотивів стягнення саме 50000 грн. при розмірі втрати працездатності 65% та не враховано ті обставини, що позивач тривалий час працював на різних підприємствах вугільної галузі де також знаходився під впливом шкідливих виробничих факторів.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися; про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «ШУ «Покровське» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працював у ПАТ «ШУ «Покровське» з 10.01.1995 року по 19.04.2016 року. 19.04.2016р. був звільнений на підставі наказу №296ку від 25.04.2016 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. За весь період роботи позивач працював прохідником підземним з повним робочим днем в шахті (а.с.7-8).

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного професійного захворювання за формою П-3 професійне захворювання, хронічна радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом захворювання професійне, хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст., хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.) - захворювання професійні, встановлені вперше. Професійні захворювання виникли у звязку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах обумовлених впливом шкідливих факторів важкість праці, пил переважно фіброгенної дії, виробничий шум.

Висновком МСЕК від 29.03.2017 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та визначено 65% втрати працездатності за сукупністю захворювань ,з яких 30 %- хронічна радикулопатія, 25% - хронічний бронхіт, 10% приглухуватість, позивач потребує медикаментозного та санаторно-курортного лікування (а.с.5).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачеві заподіяно моральну шкоду, обовязок по відшкодуванню якої необхідно покласти на відповідача.

Такий висновок суду відповідає вимогам ч. 2 ст. 153, ст. 237-1 КЗпП України відповідно з якими забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки професійні захворювання позивача, у даному випадку, повязані з незабезпеченням безпечних і нешкідливих умов праці з боку роботодавця, то відповідальність по відшкодуванню такої шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

В п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 зазначено, що ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Факт ушкодження здоровя позивача підтверджений висновком МСЕК.

Відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 № 1105-XIV, не встановлено критерії визначення моральної шкоди в грошовому еквіваленті, не встановлено як мінімального, так і максимального розміру морального відшкодування.

Згідно до розяснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Доводи апеляційної скарги про те, що слід зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, оскільки судова практика по цієї категорії справ свідчить про те, що при такому відсотку втрати професійної працездатності стягуються менша сума, суд не може прийняти до уваги, оскільки , суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи, характеру та тривалості страждань.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував ступінь, характер, обсяг і тривалість фізичних та моральних страждань позивача, значне погіршення стану здоровя, зміну умов життя, зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу постійного лікування і враховуючи конкретні обставини справи визначив його у розмірі 50000 гривень.

Доводи апеляційної скарги відповідача в тієї частині, що розмір має бути зменшений оскільки підприємство виплачує значні суми на відшкодування моральної шкоди іншим працівникам та здійснює відрахування у фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань також не ґрунтуються на законі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді