Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі - Левчук Д.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім", ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім", ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку внаслідок ДТП, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальний збиток завданий в результаті пошкодження його транспортного засобу в розмірі 32023, витрати понесених на проведення оцінки у розмірі 1200 грн. та судових витрат в розмірі 551,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 18 вересня 2016 року о 22 год. 30 хв. на вулиці Дубенській у м. Рівне трапилося ДТП, за участю відповідача ОСОБА_3В та ним, внаслідок чого його автомобілю було завдано майнової шкоди та механічних пошкоджень. Відповідальність власника транспортного засобу яким керував відповідач ОСОБА_3 застрахована в страховій компанії ПрАТ «Київський страховий дім». Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів АЕ/7416723 від 18 січня 2016 року, який був укладений між приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" та ОСОБА_4. 19 вересня 2016 року, відповідно до вимоги ст..33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він звернувся до страхової компанії із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, у звязку з цим було відкрито страхову справу 712-7542. 30 вересня 2016 року, листом вих. № 1576 страхова компанія повідомила його, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 не застрахована, згідно розділу 8 полісу № AЕ/7416723, оскільки в останнього стаж керування транспортними засобами менше 3-х років. Тому страхова компанія не визнала його майнові вимоги та відмовила у здійсненні страхового відшкодування внаслідок ДТП. Вказує, що 20 жовтня 2016 року, постановою Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/12269/16-п, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП. Вказує, що відповідно до Звіту №522Е про оцінку автомобіля, складеного 26.10.2016 року, встановлено, що вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 32023,86 грн. Відмову у виплаті матеріальних збитків завданих в результаті пошкодження його автомобіля вважає необґрунтованою.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" в судове засідання не зявився, на адресу суду направив заперечення проти позовних вимог, в яких вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 будучи раніше присутнім на судових засіданнях, позовні вимоги не визнав, подав суду клопотання про призначення експертизи для визначення вартості пошкодження транспортного засобу, однак, суд ухвалив відмовити в задоволені клопотання, оскільки відповідач не усунув недоліки з приводу призначення експертизи, на судове засідання, яке було призначено на 21 червня 2017 року не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 18 вересня 2016 року о 22 год. 30 хв. на вулиці Дубенській у м. Рівне трапилося ДТП, за участю ОСОБА_3В та ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілю позивача було завдано майнової шкоди та механічних пошкоджень. Відповідальність власника транспортного засобу яким керував відповідач ОСОБА_3 застрахована в страховій компанії ПрАТ «Київський страховий дім» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів АЕ/7416723 від 18 січня 2016 року, який був укладений між приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" та ОСОБА_4.

19 вересня 2016 року, відповідно до вимоги ст..33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до страхової компанії із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, у звязку з цим було відкрито страхову справу 712-7542.

30 вересня 2016 року, листом вих. № 1576 страхова компанія повідомила ОСОБА_2, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_3 не застрахована, згідно розділу 8 полісу № AЕ/7416723, оскільки в останнього стаж керування транспортними засобами менше З років.

Згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/12269/16-п від 20 жовтня 2016 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підтвердження вартості матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля ОСОБА_2 надав звіт №522Е про оцінку автомобіля від 26 жовтня 2016 року, за яким вартість матеріальної шкоди складає 32023 грн. 86 коп.

Відповідачами не спростовано висновки, наведені у звіті №522Е про оцінку автомобіля від 26 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність , пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи , яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі / право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо / володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона доведе ,що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників (ст. 3 цього Закону).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

За правилами ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Положення п. 1.7. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачають, що забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обовязкового страхування» цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Так, транспортний засіб «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_1, забезпечено відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АЕ/7416723.

Згідно з п. 1.8. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Технічний опис поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 29.08.2011 р. № 558.

Відповідно до п. 17.6. ст. 17 Закону України «Про обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особливості укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються v порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Так, особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено в Положенні про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що затверджене Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27.10.2011 № 673.

Зокрема, відповідно до підпунктів 2.1.2 та 2.1. розділу II вказаного Положення при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов'язаний застосовувати коригуючі коефіцієнти згідно з схемою застосування коригуючих коефіцієнтів при укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу відповідно до Схеми застосування коригуючих коефіцієнтів при укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик при укладенні договору застосовує в тому числі тип коригуючого коефіцієнту «водійський стаж осіб, відповідальність яких застрахована за договором».

Відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення бланку поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 № 279/2011, зокрема в розділі «8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначаються істотні умови, які виливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладанні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обовязковому технічному контролю (ОТК) (якщо «так», то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника е меншим 3-х років.

Із матеріалів справи вбачається, що при укладені договору (полісу № АЕ/7416723), застосовано коригуючий коефіцієнт, відповідно до якого до керування не допускаються особи з водійським стажем менше 3-х років, при цьому відповідно до п. 8 полісу № АЕ/5492793 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ», визначено особливу умову використання (експлуатації) ТЗ, відповідно до якої до керування не допущені особи з водійським стажем менше 3-х років.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

З наявних в матеріалах справи документів, а саме тимчасового дозволу № 352828 вбачається, що водійський стаж ОСОБА_3, особи, яка здійснювала експлуатацію транспортного засобу, обчислюється з 29.12.2015 р. та становить менше 3-х років.

Вказане вище свідчить, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 відповідно до умов полісу № АЕ/7416723 не є застрахованою, а отже в силу вимог Закону у страховика не виникає обовязку щодо виплати страхового відшкодування.

Зважаючи на викладене, враховуючи Постанову Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі №6-2808цс15 суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний виплатити позивачу матеріальні збитки у розмірі 32 023,61 грн. та витрати понесені на проведення оцінки автомобіля в розмірі 1200 грн.

Задовольняючи позов суд мотивує свій висновок наступними обставинами , а саме : відповідач керував транспортним засобом автомобілем , який є джерелом підвищеної небезпеки , на законних підставах , та визнаний судом винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок зіткнення з автомобілем позивача , чим заподіяв матеріальної шкоди ( збитків ) позивачу.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-64, 1209 , 212-215 ЦПК України , суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім", ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку внаслідок ДТП задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток завданий в результаті пошкодження його транспортного засобу марки Opel модель Combo в розмірі 32023 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати понесених на проведення оцінки у розмірі 1200 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.