УхвалА

іменем україни

26 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кристал Банк» до ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Груп» про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Кристал Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 6 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «Кристал Банк» (далі - ПАТ «Кристал Банк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 27 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Терра Банк» (далі - ПАТ «Терра Банк») та ОСОБА_4 укладено договір про іпотечний кредит, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 276 912 грн на строк до 27 грудня 2018 року зі сплатою 18,00 % річних.

30 липня 2014 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «Терра Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг» (далі - ТОВ «ВВС - Факторинг») прийняло право вимоги, у тому числі за договором про іпотечний кредит від 27 грудня 2013 року.

22 серпня 2014 року ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Терра Банк».

10 вересня 2014 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги ТОВ «ВВС - Факторинг» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Груп» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Смарт Груп») прийняло право вимоги, у тому числі за договором про іпотечний кредит від 27 грудня 2013 року.

Відповідно до розпорядження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаціюПАТ «Терра Банк» від 15 вересня 2014 року було поновлено облік кредитної заборгованості ОСОБА_4 за договором про іпотечний кредит від 27 грудня 2013 року, у зв'язку з нікчемністю договору відступлення права вимоги від 30 липня 2014 року. Здійснено донарахування процентів за користування кредитними коштами за договором про іпотечний кредит за період з дати укладення договору відступлення права вимоги до дати поновлення обліку кредитної заборгованості на рахунках ПАТ «Терра Банк».

22 грудня 2014 року на підставі акту приймання-передачі активів та зобов'язань неплатоспроможного ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «Кристал Банк» перейшли усі активи неплатоспроможного банку, у тому числі за договором про іпотечний кредит від 27 грудня 2013 року.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Кристал Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором про іпотечний кредит від 27 грудня 2013 року у розмірі 30 027 грн 87 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 14 852 грн 07 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 13 274 грн 89 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 439 грн 56 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 480 грн 45 коп., 3 % річних та втрати від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів у розмірі 276 грн 82 коп., 25 % річних та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 704 грн 08 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 6 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року, у задоволенні позов ПАТ «Кристал Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Кристал Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Кристал Банк», суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що договори про відступлення права вимоги недійсними в установленому законом порядку не визнані, а дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаціюПАТ «Терра Банк» щодо визнання вказаних договорів відступлення права вимоги нікчемними постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року, що набрала законної сили, визнанні незаконними, унаслідок чого відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України такі обставини доказуванню не підлягають.

Суди дійшли вірного висновку про те, що відповідно до положень ст. ст. 512, 513 ЦК України належним виконання зобов'язання відповідачкою за договором про іпотечний кредит є погашення заборгованості на користь ТОВ «ВВС - Факторинг», а з 10 вересня 2014 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Смарт Груп».

Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що відповідачкою було погашено заборгованість за спірним договором про іпотечний кредит у повному обсязі, що підтверджується додатковою угодою до вказаного договору, укладеною між ТОВ «Фінансова компанія «Смарт Груп» та ОСОБА_4, в якій сторони посвідчили факт припинення договору про іпотечний кредит у зв'язку з поверненням відповідачкою кредитних коштів новому кредитору у повному обсязі, тобто згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання відповідачки за спірним договором припинилось.

Ураховуючи викладене, суди дійшли правильного висновку про те, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кристал Банк» коштів за договором про іпотечний кредит.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «КристалБанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від6 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І. Журавель

С.Ф.Хопта