У х в а л а

07 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. 26 грудня 2016 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини і відповідач переїхав проживати до своїх батьків.

Зазначала, що вона не працює, здійснює догляд за малолітньою дочкою, інших доходів не отримує і тому не має можливості повністю забезпечити утримання дитини, а соціальної допомоги в розмірі 1 000 грн їм не вистачає на проживання та харчування, а відповідач матеріальну допомогу на її утримання та утримання дочки в добровільному порядку не надає, хоча працює будівельником, їздить на роботу за межі України, його середньомісячний заробіток становить

6 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі по 1 000 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання аліменти в розмірі 1 000 грн щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дочкою трирічного віку.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від

18 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 по 1000 грн щомісячно до досягнення нею повноліття та на утримання ОСОБА_3 по 1000 грн щомісяця, до досягнення дочкою ОСОБА_4 трьохрічного віку.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що малолітня ОСОБА_4 перебуває на утриманні матері ОСОБА_3, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, а тому правомірно стягнув аліменти з відповідача у розмірі 1 000 грн щомісячно до досягнення донькою повноліття та на утримання ОСОБА_3 по

1 000 грн щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 трьохрічного віку, оскільки батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, відповідно до положень ст. 180 СК України.

З висновками суддів не можна не погодитися з огляду на таке.

Судами встановлено, що 05 вересня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4.

З грудня 2016 року сторони проживають окремо, малолітня дочка ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Позивач не працює, здійснює за дочкою ОСОБА_4 догляд до досягнення нею трьохрічного віку.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

Якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 цього Кодексу).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; таке право має дружина і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з положеннями п.п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками може бути змінений за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з набранням рішенням законної сили.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Зводяться до оцінки доказів по справі, яким суди дали належну правову оцінку.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович