Справа № 750/112/16-ц
Провадження № 6/750/200/17
У Х В А Л А

02 листопада 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань,

в с т а н о в и в:

приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначив, що боржником рішення суду не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, декларацію не надано, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду, а тому право боржника на виїзд за межі України має бути тимчасово обмежено.

Приватний виконавець ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд подання без його участі.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 3771 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_1 знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів № 750/112/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 735672 грн. 70 коп.

Приватний виконавець зазначив, що боржник рішення суду не виконує, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснює, на виклики не зявляється, декларацію не надає, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, за інформацією Державної прикордонної служби України боржник неодноразово перетинала державний кордон України, а тому є підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання рішення суду, приватним виконавцем не надано.

З документів, наданих приватним виконавцем не вбачається, що боржнику взагалі відомо про відкриті відносно неї виконавчі провадження, адже копії постанов про відкриття виконавчих проваджень повернулися без вручення.

Згідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Отже, виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань. Під поняттям «ухилення» від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У матеріалах справи відсутні докази щодо ухилення боржника від виконання зобовязання при наявності у нього реальної можливості виконати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Враховуючи викладене вище, вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішення суду, а ЦПК України передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Керуючись статтями 208-210, 293, 3771 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.П. Рахманкулова