У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М..

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю Никонець Д.А., ОСОБА_2, Цуняка В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ПрАТ «Рівнеазот» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Рівнеазот» про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду від 20 липня 2017 року позов ОСОБА_2 до ПАТ "Рівнеазот" про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_2 60728,03 грн., з яких 31554,32 грн. заборгованість по заробітній платі та 29173,71 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 1750 грн. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ПАТ «Рівнеазот» вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права.

Зазначає про що, договір на представництво від 11 травня 2017 року, на підставі якого адвокатом Цуняк В.Й. представлялись інтереси ОСОБА_2 не є договором про надання правової допомоги, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того зазначав, що суд першої інстанції мав залишити вказаний позов без розгляду на підставі ч.3 ст. 169 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у зв'язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та постановити ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Представник ПАТ «Рівнеазот» Никонець Д.А. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник Цуняк В.Й. просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільнені та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 23 березня 2012 року перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Наказом №512-ВК від 07.03.2017 року позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю.

Відповідно до довідки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» №712 від 11.04.2017 року ОСОБА_2 звільнений з 10 березня 2017 року до виплати належить заробітна плата 31551,32 грн..

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 ( Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку середньоденна годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як убачається з довідки від 16.06.2017 року № 1316, ОСОБА_2 було нараховано за січень 2017 року та за лютий 2017 р. 11065.90 грн., в даній довідці зазначено, що середньогодинна заробітна плата становить 41.9163 грн.

Колегія суддів погоджується із наданим розрахунком та вважає правильним нарахування, за період з 13.03.2017 року по день винесення рішення по суті спору з урахуванням кількості відпрацьованих робочих годин ( 87 робочих днів Х 8 годин = 616 годин Х 41.9163 заробітна плата за годину = 29173,71 грн.).

Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.03.2017 року по 20.07.2017 року становить 29173,71 грн.

Що стосується тверджень апелянта про допущені судом першої інстанції порушення закону, а саме не стягнення при поданні позову судового збору та не підтвердження повноважень представником позивача в справі, то вони не заслуговують на увагу.

Повноваження адвоката Цуняка В.Й. представника позивача ОСОБА_2 підтверджуються належним в справі договором, розрахунком витрат на правову допомогу, квитанціями про отримання гонорару, а судовий збір стягнуто за результатами розгляду справи і зазначене не призвело до неправильності ухваленого судового рішення в справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України місцевим судом правильно вирішено питання про судові витрати.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає,

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ПрАТ «Рівнеазот» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук