Справа № 369/2424/17
Провадження № 2/369/1936/17
15 вересня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
за участю секретаря Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В березні 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона являється власником будинку № 32 по вул. Івана Франка, в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 30.10.1993 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-6841.
В згаданому вище жилому будинку згідно довідки Ф № 3 №2/131 від 10.02.2017 року зареєстровані ОСОБА_1, донька ОСОБА_3, син ОСОБА_4, мати ОСОБА_5 та племінник ОСОБА_2.
Відповідач ОСОБА_2 являється племінником позивачки - ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в будинку 21.02.2012 року, однак з моменту реєстрації відповідач не вселявся в будинок та ніколи в ньому не проживав.
Факт, що відповідач не проживає в належному позивачу на праві особистої власності жилому будинку № 32, що знаходиться в селі Хотів Києво-Святошинського району Київської області, підтверджується актами від 04.01.2017 року та від 22.02.2017 року, складеними в присутності депутата Хотівської сільської ради та сусідів, з яких вбачається, що ОСОБА_2, 13.05.1991 р., не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником будинку № 32 по вул. Івана Франка, в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 30.10.1993 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-6841.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Ст. 319 ЦК Згідно п.34 постанови пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року « Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346, що із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб .
За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Ст. 155 ЖК України жилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою.
На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в будинку 21.02.2012 року, однак з моменту реєстрації відповідач не вселявся в будинок та ніколи в ньому не проживав. Дані обставини підтверджуються також актами депутата від 04.01.2017 року та від 22.02.2017 року.
Керуючись ст.ст., 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання ним копії заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов