Справа № 489/4798/17
Провадження №2/489/2359/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 листопада 2017 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
секретаря Настенко С.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Південь», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком №76 по вулиці Передовій в місті Миколаєві, оскільки він не є власником цього будинку та більше десяти років в ньому не проживає.
Від позивача надійшло клопотання про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок №76 по вулиці Передовій в місті Миколаєві на підставі договору дарування від 24.07.2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №627.
Вказане підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно.
Відповідно до довідки житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 03.10.2017 року №3204, в житловому будинку зареєстровані: позивач, її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_5, її брат відповідач по справі.
Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року в справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.
Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Аналогічні положення передбачені ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР.
Частиною 2 статті 64 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Приймаючи до уваги, що відповідач є братом позивача та відповідно є членом сімї позивача, однак відсутній без поважних причин понад 10 років, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, позов підлягає задоволенню.
Згідно із 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.
На підставі ст. ст. 150, 156 Житлового кодексу Української РСР та ст. 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Південь», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: місто Миколаїв, вулиця Передова, будинок №76.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок).
Заява про перегляд заочного рішення подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва