АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Чубрей І.І.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про роз»яснення рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання договору недійсним,

встановила:

У травні 2016 публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у травні 2016 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зазначало, що між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт 6 травня 2015 року.

Посилаючись на невиконання зобов»язання, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 кредит в сумі 40942 грн. 06 коп., відсотки в сумі 5764 грн. 17 коп., комісію та пеню в сумі 13101 грн. 44 коп., штраф в сумі 6378 грн. 26 коп.

ОСОБА_1 у липні 2016 року звернувся до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання договору недійсним.

Вказував на укладення відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1А договору кредиту 23 червня 2011 року №SAMDN8139.

Зазначав, що відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 вчинено договір кредиту 15 липня 2013 року.

Також між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1А укладено договір кредиту 24 лютого 2014 року.

Крім того, між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1А укладено договір кредиту 23 квітня 2014 року.

Після чого публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт 6 травня 2015 року.

Посилався на ненадання інформації щодо форми кредитування, орієнтовної загальної вартості кредиту з урахуванням вартості всіх послуг, пов»язаних з отриманням кредиту та укладенням договору, варіантах повернення кредиту, графіку платежів, під впливом умисних дій банку був введений в оману.

Просив визнати договір між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1А кредиту від 23 червня 2011 року №SAMDN8139, договір суж відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 15 липня 2013 року, договір між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1А кредиту від 24 лютого 2014 року, договір між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1А кредиту від 23 квітня 2014 року, генеральну угоду між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 6 травня 2015 року недійсними.

Позови об»єднано в одне провадження ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 серпня 2016 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21 грудня 2016 року позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за генеральною угодою між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 6 травня 2015 року грошові кошти в сумі 59807 грн. 67 коп., що складаються з кредиту в сумі 40942 грн. 06 коп., відсотків в сумі 5764 грн. 17 коп., комісії та пені в сумі 13101 грн. 44 коп., а в решті відмовлено.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання договору недійсним відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 25 квітня 2017 року рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21 грудня 2016 року в частині стягнення комісії скасовано.

У позові публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення комісії відмовлено, в решті залишено без змін, вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 у червні 2017 року звернувся до суду з заявою про роз»яснення рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 квітня 2017 року.

Зазначав, що рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 квітня 2017 року є незрозумілим в частині визначення суми, що підлягає стягненню.

Колегія суддів, вважає, що у заяві ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 квітня 2017 року слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

В пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення у цивільній справі від 18 грудня 2009 року, № 14 зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається. Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК (постанова Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»).

Таким чином, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 25 квітня 2016 року у позові публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення комісії відмовлено, в решті рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21 грудня 2016 року залишено без змін.

Резолютивна частина ухваленого у даній справі рішення апеляційного суду є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.

Водночас доводи ОСОБА_1 фактично зводяться до оскарження судового рішення та внесення в текст рішення змін.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 квітня 2017 року слід відмовити.

Керуючись ст. 221 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 квітня 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис /ОСОБА_2Ю./

Судді підписи /ОСОБА_3, ОСОБА_4О./

З оригіналом згідно: