_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7137/17
Провадження № 2-о/520/406/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

20.06.2017 року заявник звернувся до суду з заявою та просить ухвалити рішення, яким: встановити факт, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 018877, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 555/5324 від 08.05.2001 року на імя ОСОБА_1, належить земельна ділянка площею 0,1228, що розташована в місті Одесі по вул. Саксаганського 10,12-А, та яку складають: земельна ділянка № 1 площею 0,1000 га, умовними позначеннями А-Б-В-Г-Д-А, з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельна ділянка № 2 площею 0,0228 га, умовними позначеннями А-Д-Е-Ж-А з цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства.

В своїй заяві посилається на те, що він є власником двох земельних ділянок, загальною площею 0,1228 га, розташованої у Київському районі за адресою м. Одеса, вул. Саксаганського 10,12-А на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 018877.

Однак, заявник стверджує, що на дві земельні ділянки йому було видано один ОСОБА_2 акт, в якому зазначено подвійне цільове призначення земельної ділянки, а саме: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарсива.

Вищевказане і стало підставою, для звернення до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_3 управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

У ч.1 ст.256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до «Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні встановлено, що державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 30 березня 2001 року було посвідчено Договір дарування , відповідно до умов якого ОСОБА_6 подарував, а гр.. ОСОБА_1 прийняв в дар частину земельної ділянки площею 752 кв.м., що знаходиться на території Київського району м. Одеси по вул. Саксаганського, 10.

Зазначена частина земельної ділянки належала дарителю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 069627, виданого Одеською міською Радою народних депутатів 12 червня 2000 року.

Окрім того, 30 березня 2001 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було посвідчено Договір дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_7 подарувала, а гр.. ОСОБА_1 прийняв в дар частину земельної ділянки площею 476 кв.м., що знаходиться на території Київського району м. Одеси по вул. Саксаганського, 12-А.

Зазначена частина земельної ділянки належала дарителю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 069626, виданого Одеською міською Радою народних депутатів 12 червня 2000 року.

На підставі вищевказаних договорів 08 травня 2001 року Одеською міською радою було видано ОСОБА_1 ОСОБА_2 акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 1228 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Київського району м. Одеси вул. Саксаганського 10,12-А, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та введення особистого підсобного господарства.

З метою державної реєстрації належних на праві власності земельних ділянок у ОСОБА_2 земельному кадастрі, під час якої таким земельним ділянкам зокрема присвоюються кадастрові номери, та з метою приведення інформації про належні на праві власності земельні ділянки у відповідність до діючого на теперішній час законодавства, заявник 17.03.2015 року звернувся до Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» із відповідною заявою щодо виготовлення на належні йому земельні ділянки відповідної документації із землеустрою, яка згідно вимог Закону України «Про ОСОБА_2 земельний кадастр» необхідна для проведення державної реєстрації земельних ділянок у ОСОБА_2 земельному кадастрі.

На підставі вищевказаної заяви, зареєстрованої в Одеській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 18.03.2015 року за № 15-462/03, та заяви від 19.03.2015 року, адресованої компетентним органам і посвідченої ОСОБА_8, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (зареєстрована в реєстрі за № 490) про надання дозволу на розподіл земельної ділянки (згідно Схеми розподілу земельної ділянки) на земельну ділянку № 1: площею 0,1000 га, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та земельну ділянку № 2: площею 0,0228 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, Одеська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» розробила (виготовила) технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Згідно пояснювальної записки до вказаної технічної документації Одеська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» зазначає, що вищевказані земельні ділянки належні заявнику - ОСОБА_1 на підставі Державного акту, обчислені в місцевій системі координат та перераховані вказаною філією в систему координат 1963 року. Також, філією підготовлено акти приймання передачі межових знаків на зберігання, акти погодження меж земельних ділянок суміжними землевласниками та/або землекористувачами, складено кадастрові плани земельних ділянок, план встановлення меж земельних ділянок, та виконанні інші обов'язкові роботи, передбачені законодавством.

Підсумовуючи результати роботи із виготовлення технічної документації вказана вище філія у пояснювальній записці зазначила, що роботи виконанні у повному обсязі і відповідають вимогам Закону України «Про землеустрій», Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 18.05.2010 року № 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за № 391/17686 (із змінами), та Закону України «Про ОСОБА_2 земельний кадастр».

Отримавши виготовлену технічну документацію та з метою державної реєстрації земельних ділянок у ОСОБА_2 земельному кадастрі, ОСОБА_1 17 березня 2015 року звернувся у відповідності до вимог Законів України «Про адміністративні послуги», «Про ОСОБА_2 земельний кадастр» до державного кадастрового реєстратора відділу у місті ОСОБА_3 управління Держгеокадастру в Одеській області із заявами про державну реєстрацію земельних ділянок.

Разом з цим, державний кадастровий реєстратор надав роз'яснення про не відповідність та повернув заявнику надані документи та матеріали до опрацювання, листом від 13 червня 2017 року №1552/112-17 у державній реєстрації земельних ділянок у ОСОБА_2 земельному кадастрі з огляду на те, що у ОСОБА_2 акті, виданому йому на підтвердження права власності, зазначене «подвійне» цільове призначення, що діючому законодавству, тобто вбачається, що до Державного акта внесено дві земельні ділянки, без визначення їх меж, що унеможливлює проведення державної реєстрації.

Судом встановлено, що спірних питань по межі між суміжниками не виявлено та претензій щодо меж земельної ділянки заявника ОСОБА_1 з боку суміжних землевласників немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Статтями 125-126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування" та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно з ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із зайвою.

Відповідно до п. 7 Перехідних положень Земельного кодексу України Громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, зважаючи що державний акт серії ІІ - ОД № 018877 на право власності на земельну ділянку є чинним та зареєстрованим у встановленому законом порядку, неможливість оформити окремі правовстановлюючі документи на земельні ділянки не відповідає чинному законодавству, порушує права та інтереси заявника і обмежує його право власника земельної ділянки на її відчуження.

Окрім того, зміна чинного законодавства не скасовує його право власності на земельну ділянку.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована та заявлена відповідно до чинного законодавства, а від так суд вважає за необхідне задовольнити вищевказану заяву в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-215, 234, 256, 259 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 018877, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 555/5324 від 08.05.2001 року на імя ОСОБА_1, належить земельна ділянка площею 0,1228, що розташована в місті Одесі по вул. Саксаганського 10,12-А, та яку складають: земельна ділянка № 1 площею 0,1000 га, умовними позначеннями А-Б-В-Г-Д-А, з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельна ділянка № 2 площею 0,0228 га, умовними позначеннями А-Д-Е-Ж-А з цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Куриленко О. М.