УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ГулькаБ.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 16 червня 2010 року ОСОБА_4 стала його клієнтом, підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно з якою отримала кредитну картку «Універсальна», а 10 грудня 2012 року переоформив на кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна ГОЛД».

Відповідачка отримала кредит у розмірі 21 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник свої зобов'язання за даним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 29 лютого 2016 року, має заборгованість у розмірі 38 095 грн 04 коп., із яких 20 778 грн 12 коп. - заборгованість за кредитом, 14 610 грн 72 коп. - заборгованість по процентам, 415 грн 96 коп. - пеня, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 790 грн 24 коп. - штраф (процентна складова).

Ураховуючи наведене, банк просив стягнути із ОСОБА_4 зазначену суму кредитної заборгованості.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 березня 2017 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16 червня 2010 року у розмірі 38 095 грн 04 коп., із яких: 20 778 грн 12 коп. - заборгованість за кредитом, 14 610 грн 72 коп. - заборгованість по процентам, 415 грн 96 коп. - пеня, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 790 грн 24 коп. - штраф (процентна складова).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 610, 611, 1054 ЦК України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що позичальник не виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, має заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку.

Колегія погоджується з таким висновком.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що вона не здійснювала платіжних операцій, платіжний засіб (картку) не використовувала, що підтверджується вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у крадіжці у період із 31 травня 2015 року по 5 червня 2015 року грошових коштів з її карткового рахунку у сумі 20 945 грн 23 коп., тому відсутні підстави для стягнення з неї кредитної заборгованості.

Однак, як убачається з указаного вище вироку, засудженому ОСОБА_5 був відомий пін-код картки відповідачки. Операції зі зняття коштів відбувалися багаторазово в період із 31 травня 2015 року по 5 червня 2015 року. Проте ОСОБА_4 не направляла банку повідомлення про блокування її рахунку, тобто такими діями сприяла використанню кредитних коштів.

Крім того, цим же вироком задоволено цивільний позов ОСОБА_4, стягнуто із ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду у сумі 24 850 грн.

Інші доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта