Справа № 199/2658/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06.07.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Руденко В.В.,

секретаря Куземи О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користування власністю шляхом знесення паркану та надання безперешкодного доступу до майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що вона є власником 26/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 а також користувачем земельної ділянки площею 589 кв.м. по фактичному користуванню для його обслуговування. Відповідачі є співвласниками сусіднього з її домоволодінням будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2, а також користувачами земельної ділянки площею 517 кв.м. по фактичному користуванню для його обслуговування.

Позивач зазначила, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні домоволодінням, зокрема використовують земельну ділянку способом, які не дозволяють використовувати належну її земельну ділянку за цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку. Це проявилося у встановленні відповідачами паркану довжиною 1,06 метрів між домоволодінням, що перешкоджає позивачці у доступі до стіни свого домоволодіння довжиною 16,47м. Паркан проходить від кута приміщення А-1 площею 3.70 кв.м. її домоволодіння до кута домоволодіння НОМЕР_1, що належить відповідачам. Крім того, відповідачами грубо порушуються правила добросусідства - задимлення та неприємні запахи, що полягає у постійному спаленні гілля та деревини безпосередньо під стіною мого домоволодіння з метою приготування їжі на мангалі, що створює мені неприпустимі для спокійного життя незручності.

Неодноразові звернення до відповідачів з проханням надати їй доступ до стіни належного їй будинку та знести паркан між стінами будинків, нівелюються та ігноруються відповідачами. До теперішнього часу вони не виявили бажання усунути перешкоди, що чиняться їй. У зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні її домоволодінням шляхом знесення кам'яного паркану довжиною 1,06 метрів між стінами домоволодінь АДРЕСА_1

надання їй безперешкодного доступу до стіни належного їй домоволодіння довжиною 16,47м., а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4та її представник, а також відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні проти позову заперечували, оскільки кам'яного паркану між домоволодіннями не існує, а існують металеві двері, які знаходяться на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні відповідачів та слугують захистом їх будинку, оскільки у них в сім'ї є малолітні діти. Позивач до них не зверталась за погодженням дати та часу ремонту свого будинку, конфлікт між сторонами виник тоді, коли на території їх домоволодіння стали блукати невідомі люди, як потім виявилось ремонтники, які зайшли на територію домоволодіння через інший вхід, через що вони вимушені були викликати поліцію.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, у судове засідання не з'явились, про місце дату та час розгляду справи повідомленні належним чином, про причину неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником 26/100 частки домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 також користувачем земельної ділянки площею 589 кв.м. по фактичному користуванню для його обслуговування, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84357892 від 05.04.2017р.

Відповідачі у справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, є співвласниками сусіднього з позивачем домоволодінням будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2, а також користувачами земельної ділянки площею 517 кв.м. по фактичному користуванню для його обслуговування, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84357617 від 05.04.2017р.

Судом встановлено, що металеві двері між домоволодіннями сторін встановлені на території земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні відповідачів, що підтверджено копіями технічних паспортів на домоволодіння сторін, тому підстав для її знесення судом не встановлено.

Згідно із ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні її домоволодінням, належного звернення до відповідачів з проханням доступу до стіни свого будинку з метою його ремонту. Крім того відповідно до відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, ними було здійснено позапланову перевірку за адресою АДРЕСА_1 за результатами якої встановлено, що позивач самовільно виконала будівельні роботи з реконструкції своєї частини домоволодіння а саме: житлового будинку літ. А-1 території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, під час виконання будівельних робіт порушила вимоги ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Доказів технічного опису майна, яке входить до домоволодіння по АДРЕСА_1 та яке не є самочинно збудованим, позивачем суду не надано.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення паркану та надання безперешкодного доступу до майна задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.16 ЦК України, ст. 103 ЗК України, ст. ст. 10, 60, 130, 214-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користування власністю шляхом знесення паркану та надання безперешкодного доступу до майна,- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні, - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя