Справа № 161/6699/17
Провадження № 2/161/2453/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шолом С.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_5

Після смерті останнього відкрилась спадщина на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1

06.07.2005 року спадкодавець ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті батька та прийняв спадщину в передбаченому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини.

Просить суд визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_5, яки йпомер ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвалою суду від 12.06.2017 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, оскільки спадкодавцем було здійснено добудову без відповідних дозвільних документів. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 будинковолодіння складається з житлового будинку (А-1), сарай-гараж (Б-1), гараж-літня кухня- сарай(В-1), огорожі (1), вбиральня (Г-1) (а.с. 27-29).

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.04.1968 року № 164, земельна ділянка по АДРЕСА_1 виділена ОСОБА_5 під індивідуальне будівництво (а.с. 22).

Відповідно до акту від 16.07.1968 року дана земельна ділянка відведена в натурі під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_5 (а.с. 25).

Крім того, відповідно договору про надання і безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої приватної власності від 27.07.1968 року ОСОБА_5 надано право безстрокового користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с. 23, 24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1

06.07.2005 року спадкодавець ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Ст. 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Ст.1270 ч.1 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_5 являється батьком позивача (а.с. 9).

Судом також встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 та прийняв спадщину, оскільки відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Також судом встановлено, що позивач не має можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірну будівлю.

Відповідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Разом з тим, до 19 січня 1996 року, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в населених пунктах. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29 червня 98 року. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09 червня 1998 року №121.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно - частина 1 статті 4 Закону).

Згідно із частиною 4 ст. 3 вищезазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Як встановлено судом, на земельній ділянці по АДРЕСА_1, який побудовано в 1975 році та не здано в експлуатацію.

Оскільки, на момент побудови вищевказаного житлового будинку у 1975 році (до 29 червня 1998 року) законодавством не було передбачено обов'язкової реєстрації прав власності на нерухоме майно, а тому дана нерухомість набута спадкодавцем у власність з дотриманням установленого порядку набуття.

Крім того, відповідно до звіту про проведення технічного огляду житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, складеного 14.06.2017 року, даний житловий будинок відповідає пожежним, санітарним та будівельним нормам.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 368, 370, 1226, 1228, 1233, 1259, 1264, 1268, 1270 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк