Справа № 652/585/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчука О.О.

при секретареві Крат С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання мирової угоди.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 01.03.2016 року по цивільній справі № 652/467/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків завданих злочином, визнано мирову угоду. Відповідно до умов мирової угоди ОСОБА_2 відшкодовує ОСОБА_1 кошти в розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п'ятдесят) гривень, що становлять витрати по сплаті судового збору в сумі 1200,00 грн., половина вартості вікна в сумі 1450,00 грн., відшкодування моральних витрат в сумі 1200,00 грн. Строк відшкодування встановлено в 19 місячний термін, перебіг якого починається наступного дня після визнання судом мирової угоди. Провадження у вищезазначеній справі закрито.

01 жовтня 2017 року сплив 19-місячний термін виконання мирової угоди шляхом відшкодування ОСОБА_2 коштів в сумі 3850,00 грн ОСОБА_1. За весь цей час ОСОБА_2 не сплатила жодної копійки на виконання досягнутої угоди. Від контактів із ОСОБА_1 остання уникає, на телефонні дзвінки не відповідає. У зв'язку з цим ОСОБА_1 змушений звернутися до суду для спонукання ОСОБА_2 виконати зобов'язання прийняті нею у мировій угоді. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3850 (три тисячі вісімсот п'ятдесят) гривень, відповідно до умов мирової угоди, визнаної ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 01 березня 2016 року у справі №652/467/15-ц. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 640,00 грн.

Представник позивача за дорученням ОСОБА_4 у судовому засіданні просить розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, пояснила, що не змогла сплати заборгованість раніше, у зв`язку з дуже скрутним матеріальним становищем.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У 2016 році позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків завданих злочином.

З метою добровільного врегулювання спору за даним позовом сторони уклали мирову угоду, яка визнана ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 01.03.2016 року по цивільній справі № 652/467/15-ц. Дана ухвала набула законної сили.

За умовами вказаної мирової угоди, відповідач ОСОБА_2 відшкодовує ОСОБА_1 кошти в розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п'ятдесят) гривень, що становлять витрати по сплаті судового збору в сумі 1200,00 грн., половину вартості вікна в сумі 1450,00 грн., відшкодування моральних витрат в сумі 1200,00 грн., позивач ОСОБА_1 в свою чергу відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача у вигляді відшкодування витрат заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 3883,78 грн., моральної шкоди в розмірі, 4000,00 грн. та судових витрат в сумі 1200,00 грн. Строк відшкодування встановлено в 19 місячний термін, перебіг якого починається наступного дня після визнання судом мирової угоди. Провадження у вищезазначеній справі закрито.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Відповідно до статті 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Закону Про виконавче провадження», виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа закріплено у статті 18 Закону Про виконавче провадження».

Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону (пункт 6 частини першої статті 26 Закону).

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення пункту 5 статті 3 Закону виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (01.03.2016 року) зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Системний аналіз зазначених норм показав, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Частиною 1 ст. 626 та п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Таким чином, суд визнає, що зазначена вище мирова угода є договором, укладеним сторонами в належній формі, а тому на її підставі виникають цивільно-правові зобов'язання.

Така позиція щодо правової природи мирової угоди викладена у листі Верховного Суду України від 05.12.2011 року, яким сформульовані обов'язкові для всіх судів України правові позиції.

Згідно з ст. 509 ЦК України за зобов'язанням боржник повинен вчинити на користь кредитора певну дію, у тому числі і сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст. 525 - 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач належним чином довів обґрунтованість своїх вимог. Натомість відповідач, не реалізувавши свої процесуальні права, не спростувала ці вимоги і не заперечила проти них, та не надали суду жодних доказів на підтвердження відсутності у неї боргових зобов'язань перед позивачем.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача борг за мировою угодою в сумі 3850 (три тисячі вісімсот п'ятдесят) гривень.

З огляду на викладене, позовні вимоги у даній справі є повністю обґрунтованими та доведеними, а відтак підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 79 ЦПК України, до судових витрат належить судовий збір. Відповідно до ст. 88 цього ж Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 208, 509, 525-526, 625, 626 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 58-60, 79, 208-209, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3850,00 грн. (три тисячі вісімсот п'ятдесят) гривень. заборгованості за договором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. сплаченого судового збору .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Херсонської області через Високопільський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Дамчук