Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/650/17

Провадження №2/377/296/17

19 жовтня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

15 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», у якій представник позивача за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.05.2008 року у розмірі 49229,83 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 гривень.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 20.05.2008 року, укладеного між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_2, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом подачі до відділення закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заяви, у якій просила надати їй послуги у виді кредитної картки «Універсальна». Відповідач, поставивши підпис в заяві, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які розміщеними на офіційному сайті банку, складає між нею та Банком договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.6.3 Умов та правил надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту, оплатити винагороду банку. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в сумі розмірі 500 гривень +5 % від суми позову. В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 зобовязання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого має станом на 30.06.2017 року заборгованість на загальну суму 49229,83 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 4988,50 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 35032,41 гривень, заборгованості за пенею та комісією 6388,45 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 2320,47 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Суду пояснив, що в 2008 році відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В 2008 році вона здійснила два платежі на погашення заборгованості за кредитом і більше платежів на погашення заборгованості відповідач не вносила. Тому в 2016 році він разом з представником ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» приїжджали додому до відповідача, де вона в їхній присутності написала заяву і зобовязалась погасити заборгованість в сумі 5000 гривень, але до цього часу свої зобовязання не виконала.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити з підстав пропущення позивачем строку позовної давності. Суду пояснила, що заяву вона написала на вимогу працівників банку, які приїжджали до неї додому, проте сплачувати заборгованість вона не мала можливості, оскільки в неї хворів син, тому жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором вона не сплатила.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.05.2008 року ОСОБА_2 подала до відділення закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК, заяву, у якій просила надати їй послуги у виді кредитної картки «Універсальна». Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до укладеного кредитного договору від 20.05.2008 року та довідки про обслуговування кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 1,9 % на місяць із розрахунку 360 днів у році, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що йде за звітним( а.с. 63).

Як зазначено у п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.6.3 Умов та правил надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до п. 8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову.

Згідно п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону до припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підписавши заяву від 20.05.2008 року відповідач засвідчила, що ознайомлена та згодна із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, а також підтверджує свою згоду на те, що вказані документи в цілому складають між сторонами договір про надання банківських послуг.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з Тарифів банку, Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, станом на 30.06.2017 року, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 49229,83 гривень, що виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором і складається із заборгованості за кредитом 4988,50 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 35032,41 гривень, заборгованості за пенею та комісією 6388,45 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 2320,47 гривень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідачем розмір заборгованості за кредитним договором належними та допустимими доказами не спростований.

З вказаного розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку вбачається, що останній платіж за умовами договору ОСОБА_2 здійснила 02 вересня 2008 року, після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались.

В судовому засіданні відповідач подала заяву, в якій просила застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності( а.с. 79).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як зазначено у ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилом ч. 1 ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 06 листопада 2013 року( справа № 6-116 цс13), 19 березня 2014 року( справа № 6-20 цс 14), 18 червня 2014 року ( справа № 6-61цс 14), 29 червня 2016 року ( № 6-1188 цс 16).

ОСОБА_2, відповідач у справі, здійснила останній черговий платіж на погашення заборгованості 02 вересня 2008 року, що підтверджено розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою по картковому рахунку відповідача.

Враховуючи, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що йде за звітним, а згідно розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку відповідача у жовтні 2008 року щомісячний платіж відповідачем здійснено не було, тому перебіг строку позовної давності починається з 26 жовтня 2008 року.

Оскільки між сторонами кредитного договору не збільшено строк позовної давності, то застосуванню підлягає ст. 257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Позовна заява до суду здана на пошту 11 серпня 2017 року, що підтверджено відбитком поштового штемпеля на конверті, у якому вона надійшла до суду, тобто з пропуском строку позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Причин пропуску строку позовної давності позивачем не зазначено.

Доводи представника позивача про те, що заява відповідача від 11 серпня 2016 року, адресована голові правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зобовязання сплатити нею 5000 гривень, свідчить про визнання нею боргу і перериває перебіг позовної давності, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Як вбачається із змісту заяви від 11 серпня 2016 року, адресованої відповідачем голові правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», вона просила переглянути загальний розмір заборгованості по договору, який складав 34984,75 гривень, що виник в звязку з погіршенням її фінансового стану, після оплати нею суми заборгованості в розмірі 5000 гривень одноразово чи 8 платежами( а.с. 53).

В судовому засіданні відповідач пояснила, що вказану заяву вона написала на вимогу працівників банку, які приїжджали до неї додому, проте сплачувати заборгованість вона не мала можливості, оскільки в неї хворів син, тому жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором вона не сплатила.

Враховуючи, що відповідач після написання зазначеної заяви жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором не сплатила, то суд вважає, що сама по собі заява, в якій відповідач зобовязалась сплатити 5000 гривень заборгованості за кредитним договором, з урахуванням її пояснень, наданих в судовому засіданні, не може свідчити про визнання нею свого боргу і переривати перебіг позовної давності.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в звязку із спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька