Номер провадження: 22-ц/785/5727/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.07.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кравець Ю.І. розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.05.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_3, про визнання договору дарування недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визнання права власності на 109/250 частин квартири,

встановив:

23.05.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з защанченим позовом, у якому з урахуванням усіх уточнень просила :

- визнати недійсним договір дарування 10/50 частин в комунальній квартирі АДРЕСА_1, укладений 26.12.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений 26.12.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №738;

- визнати недійсним Свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на 12/50 частини квартири АДРЕСА_1, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 01.08.2012 року на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №1052 від 25.11.2011 року;

- визнати недійсним договір дарування 12/50 частин в комунальній квартирі АДРЕСА_1, укладений 14.09.2012 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, посвідчений 14.09.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №460;

- визнати недійсним договір дарування частини квартири від 16.07.2013 року, згідно з яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 12/50 частин квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №555;

- скасувати реєстрацію права власності 10/50 та 12/50 частин в комунальній квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі вказаного договорів дарування;

- зобов'язати ОСОБА_5 демонтувати відеокамери, які встановлені над вхіднима дверима квартири АДРЕСА_1.

До спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 ухвалою суду від 04.10.2016 року був прийнятий позов ОСОБА_5, за яким з урахуванням уточнень від 19.05.2017 року ОСОБА_5 просила:

- визнати недійсним договір дарування частини квартири від 26.12.2012 року, згідно з яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 10/50 частин квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №738.

- визнати недійсним договір дарування частини квартири від 16.07.2013 року, згідно з яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 12/50 частин квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №555.

- визнати за ОСОБА_5 право власності на 109/250 часток квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 19.05.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування 10/50 частин в комунальній квартирі АДРЕСА_1, укладений 26.12.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений 26.12.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №738. Визнано недійсним Свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на 12/50 частини квартири АДРЕСА_1, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 01.08.2012 року на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №1052 від 25.11.2011 року. Визнано недійсним договір дарування 12/50 частин в комунальній квартирі АДРЕСА_1, укладений 14.09.2012 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, посвідчений 14.09.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №460. В іншій частині вимог ОСОБА_2 відмовлено. Позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсним договір дарування частини квартири від 26.12.2012 року, згідно з яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 10/50 частин квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №738. Визнано недійсним договір дарування частини квартири від 16.07.2013 року, згідно з яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 12/50 частин квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрованим у реєстрі за №555. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 109/250 часток квартири АДРЕСА_1..

Вказане рішення оскаржують в апеляційному порядку ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В скарзі ставиться питання про скасування рішення в частині вимог ОСОБА_2, у задоволені яких було відмовлено, а саме: визнання недійсним договір дарування 12/50 частин квартири від 16.07.2013 року; скасування реєстрації права власності 10/50 та 12/50 частин квартири; зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати відеокамери, які встановлені над вхіднима дверима квартири АДРЕСА_1, та ухвалення нового про задоволення цих вимог.

Дослідивши матеріали справи, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.05.2017 року та апеляційну скаргу, вважаю, що цивільну справу необхідно направити до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до п.3 ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

Встановлено, що оскаржуване рішення суду не містить висновків щодо заявнених ОСОБА_212.04.2017 року (т.2 а.с.1) позовних вимог щодо зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати відеокамери, які встановлені над вхіднима дверима квартири АДРЕСА_1, стосовно яких сторони надавали пояснення, що унеможливлює розгляд апеляційної скарги в межах, встановлених ст.303 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.7 ст. 297 ЦПК України, при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Отже, справа в апеляційній інстанції може бути розглянута після розгляду судом першої інстанції питання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись п1 ч.1 ст. 220, ч.7 ст. 297, 303, 313, 317 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_3, про визнання договору дарування недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визнання права власності на 109/250 частин квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.05.2017 року - повернути до суду першої інстанції для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І. Кравець