АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/9380/16-ц Головуючий суддя І інстанції Курганникова О. А.
Провадження № 22-ц/790/3701/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори про спадкове право
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.

суддів - Колтунової А.І.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря - Радченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Юридична компанія «Право Груп» , яке діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини, визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_3 є його рідною сестрою; 22.02.2015 року помер їх батько ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася з гаражу №75, розташованому у ГБК «Перемога», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 6. Відповідач ОСОБА_3 після смерті батька, шляхом введення позивача в оману вмовила його відмовитися від своєї частки спадщини, а саме у 1/2 частини гаражу №75, розташованому у ГБК «Перемога», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 6 на її користь. Відповідач завірила його в тому, що вона після прийняття спадщини та оформлення на себе права власності на спадкове майно виплатить йому грошову компенсацію у сумі вартості 1/2 частини гаражу, тобто компенсацію за ту частину спадщини на яку має право позивач у порядку спадкування за законом. Він повністю довіряв ОСОБА_3, оскільки вона є його рідною сестрою, підстав вважати, що вона вводить його в оману і не збирається у подальшому виконати свою обіцянку, щодо виплати йому грошової компенсації у вигляді ? частини вартості спадкового майна на момент написання відмови від своєї частки спадщини у ОСОБА_2Д не було. Після прийняття ОСОБА_3 спадщини після померлого батька ОСОБА_4 та оформлення права власності на гараж №75, розташованому у ГБК «Перемога», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 6 він звернувся до відповідача з вимогою виплатити йому грошову компенсацію за його частину спадкового майна, від якого він відмовився на користь відповідача. ОСОБА_3 виплатити йому обіцяну грошову компенсацію за частину спадкового майна відмовилася, нічим це не обґрунтовуючи, чим навмисно ввела позивача в оману з метою заволодіти всім спадковим майном після смерті їх батька.

Із посиланням на ст. 230 ЦК України, просить суд визнати недійсною відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини, яка відкрилася після його померлого батька ОСОБА_4, як таку, що вчинена під впливом обману; визнати недійсним свідоцтво видане ОСОБА_3 про право на спадщину на гараж №75, розташований у ГБК «Перемога», за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 6. ; визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4, судові витрати стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2017 року позов ОСОБА_2. залишено без задоволення.

В апеляційній ПП «Юридична компанія «Право Груп» , яке діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на ті самі обставини, на які посилався позивач обґрунтовуючи позовні вимоги. Крім того зазначає, що відмова була вчинена під впливом тяжкої для позивача обставини на вкрай невигідних умовах.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 помер 22 лютого 2015 року відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 488601 виданого Виконавчим комітетом Волоськобалаклійської сільської ради, Шевченківського району, Харківської області 23.02.2015 року (а. с. 73).

До спадкового майна померлого відносився гаражний бокс №75, розташований у ГБК «Перемога», за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 6, який належав йому на праві власності , що вбачається з довідки КП « Харківське Міське БТІ» № 1700866 від 19.05.2015 року (а. с. 82).

До Четвертої Харківської державної нотаріальної контори 29.04.2015 року із заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлого - ОСОБА_3 (а. с. 71), (свідоцтво про народження серія V-УР № 1240333 від 09.04.1965 року а. с. 75)

Крім того, 29.04.2015 року до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори звернувся син померлого - ОСОБА_2 (свідоцтво про народження І-АВ № 560636 від 07.01.1971 р. а. с. 74) із заявою, якою відмовився від спадщини (а. с. 72).

26 серпня 2015 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом яка складається з гаражного боксу №75, розташованого у ГБК «Перемога», за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 6 (а. с. 90), право власності зареєстровано у встановленому законом порядку про свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 63276000 від 12.07.2016 року (а. с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Частиною 5 ст. 1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови від прийняття спадщини, яку вказував позивач, було, зокрема, отримання в подальшому матеріального блага від брата, а саме грошові кошти.

У ч. 5 ст. 1274 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст. ст. 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу.

Мыж тим, відповідно до ст. 230 ЦК України, з підстав якої було заявлено позов, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми ст. 230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Судом встановлено, що підписуючи заяву про відмову від прийняття спадщини, позивач був обізнаний з положенням вищезазначеної норми права, про що свідчить його підпис.

Відповідно до ст.3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Згідно зіст.15 ЦК Україникожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з ч. 1ст. 20 ЦК Україниправо на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до положеньст. 16 ЦКкожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 цієї статті.

Проте, у відповідності із принципом диспозитивності, визначеним ст. 11 ЦПК України, підстави та предмет позову визначає виключно позивач.

В апеляційній скарзі представник позивача вказує, що відмова від спадщини була вчинена позивачем також під впливом тяжкої для позивача обставини на вкрай невигідних умовах. Між тим, позовні вимоги заявлені були позивачем саме на підставі ст. 230 ЦК України. Тому суд першої інстанції не робив висновків про наявність або відсутність підстав для визнання правочину недійсним з інших мотивів.

Також судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про визначення ОСОБА_2 додаткового строку для прийняття спадщини за законом після померлого батька ОСОБА_4, оскільки позивач відмовився від прийняття спадщини та не відкликав таку відмову у визнанчений законом строк.

Позовні вимоги в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом є похідними від позовних вимог про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, отже задоволенню також не підлягають

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Юридична компанія «Право Груп», яке діє в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1