АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2582/16-ц 22-ц/774/1263/К/17
Справа № 210/2582/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1263/К/17 суддя Вікторович Н.Ю.
Категорія - 32 ( ІІІ ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3, на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 07 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Еверест» про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю чоловіка.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Еверест» - Попков Олег Олександрович, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Еверест»(далі - ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест») про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 загинув під час виконання посадових обов'язків у зв'язку з руйнуванням робочого настилу майданчика.

У зв'язку зі смертю чоловіка позивачу було завдано моральну шкоду пов'язану з втратою близької людини, яка постійно підтримувала її у складних життєвих ситуаціях, з моменту смерті чоловіка позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, оскільки думки про смерть чоловіка не залишають її до теперішнього часу. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 756 504, 00 грн., які просить стягнути на її користь з відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест»на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест»на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3, просить змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, посилаючись на те, що судом не було враховано всі обставини справи та суд не врахував глибину моральних страждань позивача. При цьому, зазначає, що суд неправомірно прийшов до висновку про допит позивача у якості свідка, хоча вона наполягала на тому, що прихід до суду та надання пояснень спричинить їй додаткові страждання. Також, суд прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, які суперечили Акту розслідування причин нещасного випадку. Крім того, позивач вважає, що суд не врахував судову практику з розгляду аналогічних справ.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника відповідача ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест» - Попкова О.О., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_6 - чоловік позивача ОСОБА_2 - загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 від нещасного випадку на виробництві при виконанні посадових обов'язків маляра ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест», про що було складено акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, та проведено спеціальне розслідування нещасного випадку.

За результатами розслідування, комісією установлено, що смерть ОСОБА_6 наступила унаслідок несумісних з життям травм тіла, що супроводжувалися багато численними переломами кісток скелета, ушкодженнями внутрішніх органів, в результаті падіння потерпілого з висоти у зв'язку з невиконанням вимог правил та інструкції з охорони праці самим потерпілим ОСОБА_6 та невиконанням посадових обов'язків та інструкцій і правил з охорони праці іншими працівниками відповідача (монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій ОСОБА_8, в.о. майстра виробничої дільниці ОСОБА_9, начальником дільниці ОСОБА_10 (а.с. 9-21).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв'язку із смертю її чоловіка.

З аналізу змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Вказані підстави відповідальності ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_6, судом першої інстанції встановлені в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 29 серпня 2013 року та Актом №2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 29 серпня 2013 року, якими встановлена вина, як потерпілого, так і інших посадових осіб ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест», які допустили порушення вимог своїх посадових інструкцій, що у сукупності й стало причиною нещасного випадку (а.с. 9-14, 15-21).

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв'язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач, у зв'язку із втратою чоловіка, назавжди позбавлена можливості отримувати від нього піклування та матеріальну допомогу, що тягне за собою порушення її нормальних життєвих зв'язків та докладення з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв'язків ОСОБА_2 з рідною людиною.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві - дружині померлого та такі висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз'ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 з подальшими змінами.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Таким чином, колегія суддів, виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме обставини загибелі чоловіка позивача - ОСОБА_6, беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов'язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі урахував тяжкість та глибину страждань позивача у зв'язку із смертю рідної людини - її чоловіка, безповоротність такої втрати, що спричинило їй тяжкі моральні страждання, у зв'язку з чим вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди та збільшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 10 000,00 грн. до 50 000,00 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 07 квітня 2017 рокузмінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Еверест» на користь ОСОБА_2з 10 000,00 гривень до 50 000 (п?ятидесяти тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: