АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Білич І.М.,

суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.,

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача(Кей -Колект) - Лановий Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 2 червня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправною дії приватного нотаріуса та скасування рішення щодо запису реєстрації прав власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправною дії приватного нотаріуса та скасування рішення щодо запису реєстрації прав власності на майно.

22 травня 2017 року позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити ТОВ «Кей-Колект» входження у спірну квартиру до остаточного завершення розгляду справи, заборонити ТОВ «Кей-Колект» реєструвати у спірну квартиру квартиру будь-яких осіб та заборонити знімати з реєстрації осіб, які там зареєстровані та постійно проживають до остаточного завершення розгляду справи.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 2 червня 2017 року в задоволені заяви відмовлено.

Справа № 756/6875/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8334/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просив скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 2 червня 2017 року та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Свої доводи мотивував тим, що у ТОВ «Кей-Колект» є можливість розпоряджатись зазначеним нерухомиммайном до остаточного вирішення справи судом, а незаконне позбавлення позивача права власності на квартиру може мати наслідком виникнення в інших осіб права користування чи розпорядження предметом спору, що у випадку задоволення позовних вимог може утруднити виконання можливе позитивне рішення суду.

Зазначав про те, що ухвала суду є наслідком неповного дослідження судом першої інстанції обставин справи та доказів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» у суді апеляційної інстанції заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просив суд її відхилити.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. та третя особа не з'явились в судове засідання. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляли.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову позивач обґрунтовував її тим, що 14.03.2017 року приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М. за заявою ТОВ «Кей - Колект» здійснила протиправну дію, що грубо порушує право позивача, а саме реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивача - квартиру № 318, що розташована за адресою: м. Київ проспект Героїв Сталінграду, 14 - б за відповідачем ТОВ «Кей - Колект». В даній квартирі проживають та зареєстровані неповнолітні діти. За таких обставин у відповідача виникло незаконне право власності на квартиру, тобто існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам як позивача та членам його родини, що постійно мешкають та зареєстровані у спірному майні. А саме без дозволу позивача вселяти інших осіб, чи виселяти самого позивача, проникати та входити до квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі - продажу, дарування, тощо.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про забезпечення позову позивач не посилається на обставини, що б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не обґрунтував належним чином обраний спосіб забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Разом з тим, в поданій позивачем заяві про забезпечення позову містяться лише припущення щодо можливих дій відповідача ТОВ «Кей-Колект», спрямованих на подальше відчуження спірної квартири, відсутні будь-які докази на підтвердження можливості невиконання рішення суду у майбутньому у випадку задоволення позовних вимог.

Матеріали справи також не містять доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 2 червня 2017 року року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних так кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: