Справа 206/1491/17
Провадження 2/206/645/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"26" червня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Пучковій О.Д.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

21 березня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є правонаступником ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», який 20 вересня 2013 року уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №83#8. За цим договором ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» зобовязався надати кредит в розмірі 60000,00 гривень, а відповідач зобовязався своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконувати інші умови кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку передбаченому графіком, кінцевий термін повернення кредиту 19 вересня 2018 року, що передбачено п.8.1. договору, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 33% річних. У випадку неналежного виконання кредитного договору відповідач зобовязався сплатити пеню в розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Відповідач порушив умови кредитного договору щодо обовязкового страхування, відповідно договору №322243470 від 20.09.2013 року відповідно до якого другий період страхування сплив 19.09.2015 року та не був поновлений, з огляду на викладене, з першого календарного числа місяця, наступного за місцем, в якому позичальником було порушено зобовязання тобто з 01.10.2015 року, діюча процентна ставка за користування кредитом становить 35% річних.

В результаті не належного виконання зобовязань станом на 27.02.2017 року, загальна заборгованість відповідача за кредтимним договором становить 210314,25 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 53841,87 грн., проценти за користування кредитом 44014,95 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 76484,78грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 35972,65 грн.

На підставі викладеного представник позивача просить суд ухвалити рішення на користь позивача про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 210314,25 грн. та сплачену суму судового збору.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 39-43).

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, розглянувши доводи представника позивача викладені у позові, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Встановлено, що позивач є правонаступником ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії». Ця обставина підтверджується копією змін до статуту ПАТ «Сбербанк» (а.с.20-22).

20 вересня 2013 року ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №83#8 (а.с.7-10), за яким ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» зобовязався надати кредит в розмірі 60000,00 гривень, а відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користу-вання ним в розмірі 33% річних. У випадку неналежного виконання кредитного договору ОСОБА_1Ф зобовязалася сплатити пеню в розмірі 0,2% від простроченої суми за кожний день прострочення.

20 вересня 2013 року ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» надав відповідачу кредит (а.с.7-10).

Також 20 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір страхування №322243470. (а.с. 16-18)

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок пози-чальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернен-ня чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 10561 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України у разі порушення зобовязання боржник повинен пере-дати кредиторові неустойку (штраф, пеню).

Як вбачається з ч.1, ч.2 ст.553 цього Кодексу, у разі порушення позичальником зобо-вязання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 належним чином виконує кредитний договір.

Тому у ПАТ «Сбербанк» виникло право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту по якому станом на 27.02.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 210314,25 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 53841,87 грн., проценти за користування кредитом 44014,95 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 76484,78 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 35972,65 грн. Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості, приєднаним до позову (а.с.4).

Відповідач ухиляються від добровільної сплати вказаних грошових коштів.

З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 210314 грн. 25 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно розяснення Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ в абз.6 п.35, абз.2 п.36 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Встановлено, що ПАТ «Сбербанк» сплатив судовий збір в розмірі 3154 грн. 72 коп. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням (а.с.3). Предявлений ним позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ПАТ «Сбербанк» належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 3154 грн. 72 коп.

Керуючись п.2 ч.1, ч. 4 ст. 169, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218, ч.2 ст.224, 225 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», (м. Київ , вул.. Володимирівська,46 , МФО 320627, рахунок 37390504) борг за кредитним договором №83#8 від 27.02.2017 року в розмірі 210314,25 грн., з яких: заборгованість за кредитом 53841,87 грн., проценти за користування кредитом 44014,95 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 76484,78 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 35972,65 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3154,72 грн. а разом 213468 (двісті тринадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 97 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - у разі відмови в перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков