Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київського апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Київського апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3, через свого представника, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на їх незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просила ухвали скасувати та вирішити справу по суті, задовольнивши позовні вимоги.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що суд помилково закрив провадження по справі, адже справа підвідомча судам, оскільки розглядається питання про стягнення моральної шкоди за неправомірні дії.

Також, апелянт наводить доводи щодо обґрунтованості своїх позовних вимог по суті спору.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Київського апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року було відкрито провадження по справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року провадження по справі було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано позов фактично в оскарження судового рішення, а том дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки оскарження судового рішення передбачено в процесуальному порядку шляхом подачі апеляційної та касаційної скарг.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково закрив провадження по справі, оскільки розглядається питання про стягнення моральної шкоди за неправомірні дії, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте між особами, які мають процесуальний статус учасника судового спору, та судом (суддею), як органом (посадовою особою), що здійснює правосуддя, правовідносини, в рамках яких можливе відшкодування моральної шкоди, не виникають, оскільки суддя (суд) діє як посадова особа (орган), уповноважені на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Одночасно, чинне законодавство дає можливість повною мірою реалізувати право на оскарження судового рішення, як акту, яким оформлено результат здійснення правосуддя, з підстав, визначених у процесуальному законодавстві. Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, і в постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16, яка обов'язково має враховуватися усіма судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України.

Згідно положень ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Проте, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року судом помилково було відкрито провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, помилково відкривши провадження по справі, суд першої інстанції правильно його закрив, на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий

Судді