Ухвала

іменем україни

05 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки; за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2016 року, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» пред'явило позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, та з врахуванням уточнень до позову, просило стягнути солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 288 162,64 швейцарських франків, з яких: 174 168 швейцарський франків - заборгованість за кредитом, 113 994,64 швейцарський франків - заборгованість за процентами, а також пеню за неналежне виконання умов кредитного договору в розмірі 160 381 грн 73 коп., з яких: 45 198 грн 74 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 115 182 грн 99 коп. - пеня за прострочення сплати процентів.

Вимоги обґрунтовані тим, що 27 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 180 тис. швейцарських франків з кінцевим терміном повернення до 25 липня 2028 року. Згідно з умовами договору, погашення кредиту та сплата процентів повинна відбуватися щомісяця. На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором 25 лютого 2009 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 1, згідно з яким останній несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями ОСОБА_5 за кредитним договором. Відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість.

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив позов, у якому просив визнати недійсним договір поруки від 25 лютого 2009 року № 1, укладений від його імені з АКІБ «УкрСиббанк» на забезпечення кредитного договору № 0, укладеного між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк», обґрунтовуючи позов тим, що спірний договір він не підписував.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір поруки від 25 лютого 2009 року № 1, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 27 липня 2007 року № 0 в розмірі 288 162,64 швейцарських франків, з яких: 174 168 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 113 994,64 швейцарських франків - заборгованість за процентами, а також пеню за неналежне виконання умов кредитного договору у розмірі 160 381 грн 73 коп., з яких: 45 198 грн 74 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 115 182 грн 99 коп. - пеня за прострочення сплати процентів.

У задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 12 січня 2017 року зазначене судове рішення змінено, зменшено суму стягнення із ОСОБА_5 із 288 162,64 швейцарських франків до 244 567,71 швейцарських франків, з яких: 154 485 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 90 082,71 швейцарських франків - заборгованість за процентами.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить ухвалені в справі рішення в частині задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання недійсним договору поруки та в частині відмови в позові ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення апеляційного суду в частині зменшення суми стягнення із ОСОБА_5 скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині. При цьому ПАТ «УкрСиббанк» посилається на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.

У іншій частині ухвалені в справі рішення не оскаржуються та відповідно в касаційному порядку не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, визнаючи недійсним договір поруки від 25 лютого 2009 року № 1, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, зазначав, що останній не підписував договір поруки, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи від 15 грудня 2015 року № 1.1.-330/15, відповідно до якої підписи від імені ОСОБА_4 в рядках «поручитель» оригіналу договору поруки виконані не ОСОБА_4 У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 визнавав договір поруки чи вчиняв будь-які дії на його виконання, які б свідчили про визнання ним цього договору.

Як наслідок не підлягають задоволенню вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості із ОСОБА_4

Апеляційний суд, зменшуючи суму стягнення із ОСОБА_5 із 288 162,64 швейцарських франків до 244 567,71 швейцарських франків, з яких: 154 485 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 90 082,71 швейцарських франків - заборгованість за процентами, зазначав, що судом першої інстанції неправильно відмовлено у застосуванні позовної давності щодо частини кредиту та процентів, оскільки умовами договору передбачено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг та проценти частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку.

У даному випадку заборгованість за кредитом та за процентами є різними самостійними частинами боргу, строк давності за якими слід рахувати для кожної частини окремо.

Внесенням 30 жовтня 2009 року платежу зі сплати процентів ОСОБА_5 визнала борг за процентами, чим було перервано позовну давність у частині боргу, що стосується процентів, а не кредиту в цілому.

Строк погашення чергового платежу за кредитом за жовтень 2008 року настав 25 жовтня 2008 року, однак кошти не були внесені.

Отже, позовна давність щодо повернення чергового платежу за кредитом за жовтень 2008 року обчислюється з 26 жовтня 2008 року та закінчується 26 жовтня 2011 року, за листопад 2008 року - розпочинається 26 листопада 2008 року та закінчується 26 листопада 2011 року, та аналогічно, усі наступні чергові платежі до платежу за грудень 2010 року, позовна давність, за яким розпочалася 26 грудня 2010 року та закінчилася 26 грудня 2013 року.

Щодо процентів, строк позовної давності розпочав перебіг з 26 листопада 2009 року, оскільки з урахуванням п. 1.3.4 кредитного договору, сплачений 30 жовтня 2009 року платіж за процентами включає нараховані проценти за вересень 2009 року. Проценти за жовтень 2009 року повинні бути сплачені з 01 до 25 листопада 2009 року, однак сплачені не були, тому 26 листопада 2009 року щодо цього чергового платежу розпочався перебіг позовної давності та закінчився 26 листопада 2012 року. Аналогічно з платежем за процентами за жовтень 2009 року, рахується перебіг позовної давності щодо наступних чергових платежів за процентами до платежу за листопад 2010 року, позовна давність за яким розпочалася 26 грудня 2010 року та закінчилася 26 грудня 2013 року.

З урахуванням заяви ОСОБА_5 про застосування позовної давності та моменту пред'явлення позову (15 січня 2014 року), апеляційний суд відмовив у стягненні із ОСОБА_5 у зв'язку з пропуском ПАТ «УкрСиббанк» позовної давності за періодичними платежами на погашення кредиту за 27 місяців - із жовтня 2008 року до грудня 2010 року, що складає суму 19 683 швейцарських франків, та щодо періодичних платежів зі сплати процентів, за 14 місяців - із жовтня 2009 року до листопада 2010 року, що складає суму 23 911,93 швейцарських франків.

При цьому апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 січня 2017 року в частині залишення без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2016 року про задоволення позову ОСОБА_4 про визнання недійсним договору поруки від 25 лютого 2009 року № 1, відмову в позові Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині зменшення суми стягнення із ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова