Справа № 147/1310/16-ц
Провадження № 2/147/179/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря судового засідання Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2014 року. За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Уже пів року позивач з відповідачем не проживають однією сім'єю, оскільки ОСОБА_1 вимушена була повернутися до своїх батьків на Україну. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, непорозуміння, а тому вони припинили шлюбні відносини. Тому позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їх спільної дитини. На даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати дитину. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а тому відповідно до ст. 184 СК України просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу просила залишитися на прізвищі - ОСОБА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку з проживанням на хуторі Трудобеликовському, Красноармійського району, Краснодарського краю Російської Федерації, був допитаний компетентним судом Російської Федерації в порядку виконання судового доручення. Згідно з протоколом судового засідання, в якому містяться пояснення відповідача, ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Він фізично здоровий, працює неофіційно різноробочим та його щомісячний дохід складає приблизно 10000 російських рублів. Позов ОСОБА_1 до нього визнав повністю.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу та стягнення аліментів.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований 13.09.2014 року у відділі РАЦС Слов'янського району Управління РАЦС Краснодарського краю Російської Федерації за актовим записом №703 (а.с.6).

За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, передбачених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін.

З огляду на вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - існує формально, а тому підлягає розірванню.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивач не виявила бажання змінити своє теперішнє прізвище на дошлюбне.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Суд також враховує, що дитина проживають з матір'ю, яка має обмежені можливості її утримувати, а забезпечення потреб дитини вимагає значних витрат.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений: з 01 січня 2017 - 1355 грн., з 01 травня - 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у тому розмірі, в якому просить позивач, що підтверджується його письмовими поясненнями та протоколом судового засідання від 12.04.2017 року.

Оскільки відповідач працює неофіційно різноробочим, має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є обґрунтованими.

При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст.184 СК України, підлягає індексації згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідач зобов'язаний утримувати сина до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у тому розмірі, про який просить позивач.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дитини щомісячно аліменти і саме такий розмір аліментів не суперечитиме інтересам дитини.

Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору, сплачених при подачі до суду позову про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 158, 174, 197, 212, 213-215, ЦПК України, керуючись ст. ст. 75,84, 105, 110, 112 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 13 вересня 2014 року у відділі РАЦС Слов'янського району Управління РАЦС Краснодарського краю Російської Федерації, актовий запис № 703 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу за її згодою залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина Російської Федерації, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 26.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну грн. ) 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну грн.) 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя