АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7845/2017 Головуючий в 1 інстанції: Виниченко Л.М.
Унікальний номер справи № 6-5701/11 Доповідач: Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 6-5701/11 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 27.12.2012 року таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи тим, що 27.12.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 6-5701/11 на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 922/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 170 953, 89 грн. та витрат, пов'язаних із вирішенням спору третейським судом у розмірі 32 109, 53 грн. 27.12.2013 року закінчився строк пред'явлення виконавчого листа до виконання. 29.12.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з заявою про виправлення описки у виконавчому листі № 6-5701/11 з подальшим його поданням до органів державної виконавчої служби.

У зв'язку з тим, що банком було пропущено строк пред'явлення зазначеного виконавчого листа до виконання,заявник вважає, що виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року у задоволенні заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а його заяву задовольнити, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ухвалюючи рішення, третейський суд вийшов за межі своєї компетенції, оскільки предметом даного договору було надання кредитних коштів в іноземній валюті в сумі до 20 тисяч доларів США, які не можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Ситорони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися, оскільки вони належно повідомлені, а їх явка до суду апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні для цього підстави, визначені ст. 369 ЦПК України.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2012 року, постановленою у цивільній справі № 6-5701/11 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, вимоги заяви було задоволено та видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 170 953, 89 грн. та витрат пов'язаних із вирішенням спору третейським судом у розмірі 32 109, 53 грн.

Згідно з записом у довідковому листі до справи, представнику ПАТ «Укрсоцбанк» виконавчий лист був виданий 13.03.2014 року.

Порядок та підстави видачі виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 2 розділу VІІ-1 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 389-7 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно з ч. 4 ст. 369 ЦПК України якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто, законом встановлені дві підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково: у разі помилкової видачі виконавчого листа та у випадку відсутності обов'язку боржника (добровільне виконання або інші причини відсутності обов'язку боржника).

Судом встановлено, що рішенням третейського суду при Асоціації українських банків від 06.09.2010 року по справі №922/10 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05.08.2008 року в сумі 32 109, 53 грн.

В п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», зазначено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин за винятком справ, у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

Суд, ухвалюючи рішення про відмову у визнанні виконавчого листа таким , що не підлягає виконанню, не перевірив належним чином всі вищевикладені обставини справи та не вирішив питання чи взагалі повинен був видаватися виконавчий лист на підставі рішення третейського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, не дав належної оцінки цим обставинам і прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 312, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді