АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3773/17 Справа № 203/5533/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Григорєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про захист прав споживача та стягнення неустойки, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 до ТОВ «Алло» про захист прав споживача та стягнення неустойки задоволено. Стягнуто з ТОВ «АЛЛО» на користь ОСОБА_4 неустойку в розмірі 7533,44 грн. Вирішено питання судових витрат (а.с.38-40).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року заяву ТОВ «АЛЛО» про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року залишено без задоволення (а.с.60).

Не погодившись з вказаними рішеннями суду, ТОВ «АЛЛО» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 (а.с.62-64).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року №203/6688/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Алло» про захист прав споживача, зобов'язання вчинити дії, стягнення неустойки та моральної шкоди задоволено частково; зобов'язано ТОВ «Алло» безоплатно усунути недоліки телефону Sony Xperia D2305 S/n 39706, що належить ОСОБА_4; стягнуто з ТОВ «Алло» на користь ОСОБА_4 неустойку в розмірі 4026,65 грн.; в решті позову відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.7-8).

Вказаним рішенням встановлено, що ТОВ «Алло» необґрунтовано відмовлено ОСОБА_4 у вимозі про проведення безоплатного ремонту в межах строку гарантійного обслуговування, а також встановлено, що безоплатний ремонт або заміна товару мали бути здійснені до 10 вересня 2015 року та з 11 вересня 2015 року підлягає стягненню пеня з розрахунку 1% від вартості товару.

Рішення залишено без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду Дніпропетровської області 30 травня 2016 року. Неустойка за вказаним вище рішенням стягнута за період з 11 вересня 2015 року по 03 лютого 2016 року (дату, зазначену в уточненій позовній заяві).

На виконання рішення №203/6688/15-ц 01 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження. Двічі державним виконавцем накладено штраф за невиконання рішення суду постановами від 07 вересня 2016 року та від 16 вересня 2016 року. Вказані постанови не оскаржені боржником.

Проте, рішення суду, в частині безоплатного усунення недоліків проданого товару (смартфону), залишилось невиконаним до 02 листопада 2016 року.

17 жовтня 2016 року за письмовим запрошенням відповідача від 04 жовтня 2016 року позивач надав смартфон для безоплатного усунення недоліків апарату, що підтверджується заявою позивача від 17 жовтня 2016 року, запрошенням відповідача за вих. №05/РВ від 04.10.2016, актом приймання товару для оцінки якості та обслуговування (а.с.9, 14, 15, 16)

Позивач звернувся до відповідача з вимогою розірвати договір купівлі-продажу та повернення коштів сплачених за смартфон, у звязку з невиконанням усунення недоліків (а.с.10). 11 листопада 2016 року позивач повторно звернувся з заявою про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів (а.с.11). 12 листопада 2016 року кошти за придбаний смартфон були повернуті позивачу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що з часу ухвалення рішення суду від 17 лютого 2016 року до звернення з вимогою про розірвання договору відповідач не виконав свої зобов'язання, відповідно до вимог ст.. 708, 709 ЦК України ст. 4, 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та не усунув безоплатно недоліки проданого товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; обєднання в громадські організації споживачів (обєднання споживачів).

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при предявленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його предявлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобовязані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Доводи апеляційної скарги, стосовно не надання позивачем смартфону самостійно, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки відсутні належні та допустимі докази умисного ненадання смартфону для здійснення ремонту, а також ці посилання спростовуються тими обставинами, що смартфон був наданий позивачем для ремонту відразу після отримання ним пропозиції від апелянта.

Згідно з положеннями ст..129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обовязковість судового рішення.

Відповідно до ст.. 14 ЦК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оскільки судовим рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року №203/6688/15-ц покладено обовязок по безоплатному усуненню недоліків телефону Sony Xperia D2305 S/n 39706, що належить ОСОБА_4 на ТОВ «Алло», судова колегія відхиляє вказані вище доводи апелянта.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову ВСУ по справі 6-100 цс14, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у справі, яка переглядається,позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення неустойки в межах строку встановленого законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача» у разі коли виконавець не може виконати роботу (надання послуги) згідно із договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої у разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобовязання, не звільняє його від виконання зобовязання в натурі.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленої актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки апелянтом не наведено обєктивних підстав для зменшення неустойки, а лише посилання, що сума неустойки перевищує суму товару, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для її зменшення, розрахунок розміру пені визначений правильно та в межах строку як передбачено п. 1 ч. 2 ст.258 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду або його зміни, судом апеляційної інстанції не встановлено, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло»- відхилити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді