Провадження № 2/761/6069/2017
У Х В А Л А

07 липня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Осаулов А.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, скасування арешту майна та зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, скасування арешту майна та зобов'язати вчинити дії.

Згідно ст.109 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних особи пред'являються в суд за їхнім місцезнаходження.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Як вбачається з матеріалів справи спір виник с приводу житлового садибного будинку №36 та земельної ділянки, що розташовані по вул. Полярна в м. Боярка, Києво-Святошинського рн, Київської області, що територіально не належить до Шевченківського району м. Києва, тому суддя дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, скасування арешту майна та зобов'язати вчинити дії, не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме - за місцезнаходженням нерухомого майна до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 114, 121, 209, 210 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, скасування арешту майна та зобов'язати вчинити дії - повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами для подачі до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Осаулов А.А.