Справа № 185/4458/17
Провадження № 2/185/2831/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2017 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування, виконавчого комітету Бердянської міської ради, про надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди в зону АТО неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача, в якому просить дозволити багаторазові тимчасові виїзди за межі України в зону АТО ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2 строком на три роки.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху оскільки вона подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України.

У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вимоги, що предявляються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст. 119 ЦПК України і важливими, є зокрема, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування (п.п.3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України).

Вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що предмет спору носить загальний характер, а позовна заява не містить чіткого визначення держави, до якої позивач має намір вивезти дитину, терміну перебування у такій країні, мету поїздки, умов проживання, а також доказів на підтвердження зазначених обставин, зокрема, що позивачка разом із дитиною має намір виїхати за межі України з зазначенням країни, термінів та мети перебування дитини за кордоном, що є порушенням діючого законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі і порушенням Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями.

Крім того, позивачемне зазначені докази на підтвердження того, що позивач зверталася до відповідача із вимогою про надання згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон, але їй було відмовлено.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, зазначити, які права, свободи чи інтереси були порушені, оспорюються або не визнаються відповідачем, в чому спірність правовідносин, що виникли між сторонами, якими доказами підтверджуються ці обставини.

Як вбачається з наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності зі ст. 121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119-121, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди в зону АТО неповнолітньої дитини без згоди батька, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Зінченко