05.07.2017 Справа № 756/5774/17
№2/756/3460/17
№756/5774/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

5 липня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Бабчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2010 року.

31.03.2012 року відповідач був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, яка на праві власності належала батькам позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У 2014 році ОСОБА_1 та ОСОБА_5 припинили спільне проживання, відповідач залишив сім»ю і місце його перебування позивачеві невідоме.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3

Єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлих батьків є ОСОБА_1, яка 20.04.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Наявність реєстрації ОСОБА_5 в спадковій квартирі впливає на розмір квартплати і комунальних послуг, а також права позивача як власника майна.

У зв»язку із цим ОСОБА_1, просила про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов, просили задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином шляхом оголошення в пресі, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, за таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 12.11.1998 року ОСОБА_2, та ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1.

З копій свідоцтв про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину від 12.04.2017 року спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з ? частини квартири АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, 05.06.2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4, (після одруження ОСОБА_4) було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №622.

Згідно Довідки Форма №3 від 12.12.2013 року КП «Центр комунального сервісу» від 12.04.2017 року ОСОБА_5 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з березня 2012 року.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено позивачем, що спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не склалося, останній у 2014 році залишив сім»ю і місце його перебування позивачеві невідоме. З приводу зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою ОСОБА_5 не звертався.

Факт не проживання відповідача за адресою квартири АДРЕСА_1 з 01.01.2014 року та відсутність звернень про вселення засвідчується Довідкою КП «Центр комунального сервісу» від 12.04.2017 року.

Згідно довідки Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві Національної поліції України від 13.04.2017 року №К-1893/125/51/01-2017 ОСОБА_5 із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі протягом 2014-2017 років до Оболонського УП ГУНП у м. Києві не звертався.

Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не мешкає за адресою квартири АДРЕСА_1 з 2014 року.

Тобто, відповідач на час звернення позивача до суду не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 більше одного року поспіль.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як власник має право на здійснення права власності на належну їй квартиру АДРЕСА_1 та вимагати усунення порушень цього права.

Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

Судовий збір із відповідача у розмірі 640 грн. підлягає стягненню на користь позивача в порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Ісламської Республіки Іран, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Ісламської Республіки Іран на користь ОСОБА_1 640 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук