Справа №694/796/17
У Х В А Л А

Іменем України

30.06.2017 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І., розглянувши матеріали скарги ПАТ «Звенигородкаагрохім» про скасування постанови про арешт коштів боржника, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Звенигородкаагрохім» в особі представника ОСОБА_1 звернулося до суду із скаргою в порядку ст.ст. 383 ЦПК України про скасування постанови про арешт коштів боржника від 10.11.2016р. по виконавчому провадженню №52853797.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, суддя вважає, що скарга не підлягає розгляду в порядку ст.383 ЦПК України.

Так, за вказаною нормою закону, лише сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з наданих до скарги матеріалів, заявник (боржник за ВП №52853797) оскаржує постанову (як окремий виконавчий документ) начальника Звенигородського міськрайонного ВДВС головного ТУЮ у Черкаській області від 10.11.2016р. про арешт коштів боржника ПАТ «Звенигородкаагрохім» при примусовому виконанні постанови Управління Держпраці у Черкаській області про стягнення з ПАТ «Звенигородкаагрохім» на користь держави штрафу в сумі 159500,00грн.

Таким чином, заявник повинен звертатися до адміністративного суду із відповідною позовною заявою в порядку статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, а не із скаргою в порядку ст. 383 ЦПК.

Крім того, така позиція суду відповідає положенням п.6 абз.4 постанови Пленуму ВАСУ №3 від 13.12.2010р. «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», за якими зазначено, що судам слід ураховувати, що спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору або накладення штрафу, прийнятої під час виконання будь-яких виконавчих документів, у тому числі рішень судів загальної юрисдикції та господарських судів, також належать до адміністративної юрисдикції.

Справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду (частина п'ята статті 82 Закону України "Про виконавче провадження").

За викладених обставин, відсутні підстави для прийняття скарги ПАТ «Звенигородкаагрохім», а тому її слід повернути скаржнику, відповідно до вимог ст.ст. 8 ч.8, 121 ч.2 п.4 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись КАС України, постановою Пленуму ВАСУ №3 від 13.12.2010р. «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», ст.ст. 8 ч.8, 383-389, 121, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ПАТ «Звенигородкаагрохім» про скасування постанови про арешт коштів боржника, - повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Д. І. Сакун