Справа № 535/502/17
Провадження № 4-с/535/2/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайло П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Котельва скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області;-

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, в якій просить відповідно до змісту скарги: визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Чорнорук О.М. при виконанні рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 14.10.2013 року по справі № 535/880/13-ц у виконавчому провадженні № 51396749 по виконанню виконавчого листа № 535/880/13-ц, виданого Котелевським районним судом Полтавської області 30.10.2013 року; визнати, що неправомірні рішення, дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Чорнорук О.М., завдали їй шкоди тим, що суд не задоволив її заяву від 19.08.2016 року про зміну способу і порядку виконання рішення, шляхом стягнення вартості відсутнього у боржника ОСОБА_3 майна, а також, що вона не може повторно звернутися про зміну способу і порядку виконання рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 14.10.2013 року; стягнути з державного виконавця ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Чорнорук О.М. суму 11210 гривень, яка складається із загальної вартості майна та моральне відшкодування у розмірі 5000 гривень.

При цьому ОСОБА_1, додатково надала уточненні вимоги по скарзі на трьох аркушах та розрахунок інфляційних збитків на двох аркушах.

У відкритому судовому засіданні скаржниця ОСОБА_1, скаргу підтримала повністю просить задовольнити її з підстав викладених у скарзі на семи аркушах.

При цьому, пояснила суду, що державний виконавець не виконала вимоги Закону України «Про виконавче провадження» по передачі присудженого рішенням суду майна, в звязку з чим просить стягти з державного виконавця завдані їй збитки та моральну шкоду.

Державний виконавець Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, в ході судового засідання пояснила суду, що вона діяла в межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Крім цього зазначила, щодо викладених обставин в скарзі повністю заперечує, просить в задоволенні скарги відмовити.

При цьому, фактично всі учасники судового розгляду в більшості висловлювали свої субєктивні міркування та припущення з приводу вище зазначеної скарги, а також розповідали про обставини, які ніякого правового значення по розгляду даної скарги взагалі не мають.

Суд, системно дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до змісту виконавчого листа № 535/880/13-ц провадження № 2/535/273/13 виданого Котелевським районним судом Полтавської області від 30 жовтня 2013 року, необхідно витребувати у ОСОБА_3 та передати ОСОБА_1 майно, яке знаходиться за адресою: 1-й пров. Ковпака, 12 сел. Котельва Полтавської області, і чіткий перелік даного майна зазначено у вказаному виконавчому листі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу. У разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про їх передачу стягувачу, виконавець повертає зазначені предмети боржникові, про що складає акт, і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому внесений стягувачем авансовий внесок поверненню не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні до теперішнього часу виконавчий лист виконано не в повному обсязі. Пять предметів присуджених для передачі із загальної кількості майна стягувачу ОСОБА_1 не передані. Державним виконавцем проводилася відповідна робота по примусовому виконанню, але не в повному обсязі, і не в чіткій відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст. 60 цього Закону, що підтверджується дослідженими в ході судових засідань матеріалів скарги, матеріалів виконавчого провадження № 595/3, № за ЄДРВП: 51396749, а саме: виконавчого листа, актів державного виконавця, ухвал Котелевського районного суду, листів по переписці стягувача та посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до змісту вимог п.18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6, «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» Із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 4, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на вище викладене суд вважає, що скаржниця частково обґрунтувала свою скаргу щодо неправомірних дій державного виконавця по виконанню виконавчого листа по передачі їй присудженого майна, і за таких обставин у суду є всі законні підстави визнати дії державного виконавця по передачі ОСОБА_1 присудженого майна, неправомірними та зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії з виконання у відповідності з вимогами ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимог за скаргою ОСОБА_1, про стягнення з державного виконавця загальної вартості майна, моральної шкоди та інфляційних збитків. На думку суду дані вимоги за вище вказаною скаргою взагалі не підлягають до розгляду, оскільки дане питання взагалі не відноситься і не входить в предмет скарги щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення.

При розгляді та винесенні рішення по даній скарзі на дії та бездіяльність державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області суд, також керувався правовою позицією викладеною в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6, «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» Із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 4. Відповідно до змісту вимог п. 20 даної постанови чітко зазначено, що у разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК.

За обставин, що вище зазначені вимоги скарги про стягнення збитків та моральної шкоди прийняті до провадження помилково, оскільки в прохальній (резолютивній) частині скарги дійсно ставилися питання про оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення, а також враховуючи строк розгляду даних скарг у десятиденний строк та не порушуючи засад доступу до правосуддя, в прийнятті скарги не було відмовлено.

Але враховуючи, що дані вимоги про відшкодування витрат, збитків та моральної шкоди не можуть розглядатися при розгляді скарги на дії державного виконавця, відповідно до вимог Постанови Пленуму ВСС України суд вважає за можливе та необхідне дані вимоги залишити без розгляду відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України, розяснивши право скаржниці звернутися до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області частково, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Керуючись ст. 3 ЦК України, ст.ст. 383, 387 ЦПК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд;-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, задовольнити частково.

Дії державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, з виконання виконавчого листа № 535/880/13-ц провадження № 2/535/273/13 виданого Котелевським районним судом Полтавської області від 30 жовтня 2013 року, по передачі ОСОБА_1 присудженого майна, визнати неправомірними.

Зобовязати державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській областіпровести виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 535/880/13-ц провадження № 2/535/273/13 виданого Котелевським районним судом Полтавської області від 30 жовтня 2013 року, по передачі ОСОБА_1 присудженого майна у відповідності з вимогами ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявлені в скарзі ОСОБА_1 вимоги щодо стягнення з державного виконавця загальної вартості майна, моральної шкоди та інфляційних збитків, залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення вище зазначених вимог без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя