Справа № 149/2399/17
Провадження №2/149/1152/17
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.10.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участі секретаря Лисої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернула до суду із вказаним позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Свій позов мотивувала тим, що 13.02.2017 року помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме частка квартири АДРЕСА_1. Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у оформленні спадкового майна у зв'язку із невизначеністю часток співвласників у квартирі.

Окрім того, оформлення спадщини після покійного чоловіка є неможливим у зв'язку із тим, що у правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на житло неправильно зазначене прізвище, ім'я та по-батькові спадкодавця, а саме "Питиримов Леонид Антнович" у той час як вірним є "Пітірімов Леонід Антонович". У звязку з відмовою нотаріуса у оформленні спадщини позивач змушена звертатись до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося.

За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло №736 від 15.01.1994 року виданого виконкомом Хмільницької міської Ради народних депутатів за підписом голови виконкому ОСОБА_3 житлова квартира АДРЕСА_1належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності (а.с. 8).

Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 371673 від 14.02.2017 року підтверджується, що ОСОБА_2 помер 13.02.2017 року в м. Хмільнику Вінницької області (а.с. 14).

Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме частка квартири АДРЕСА_1, яку прийняла дружина померлого ОСОБА_1, оскільки на момент смерті фактично проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем.

Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, що доводиться долученими до матеріалів справи копіями фрагментів спадкової справи (а.с. 25), однак у оформленні спадкового права їй було відмовлено через відсутність чітко визначених часток у спільному сумісному майні.

Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Оскільки за життя померлих не було укладено письмового договору про виділ у натурі їх часток з нерухомого спільного майна, а співвласники позивачі по справі, то слід вважати їхні частки у спільній сумісній власності, тобто квартири АДРЕСА_1- рівними, а саме те, що кожному співвласнику належить по 1/2 вищеназваної квартири.

Як вбачається зі ст. 368 ч. 3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Крім того, оформлення спадщини є неможливим через те, що у свідоцтві №736 про право власності на житло неправильно зазначене прізвище спадкодавця: "Питиримов" замість правильного "Пітірімов", а також з помилками написано його імя та по-батькові: "Леонид Антнович" замість правильного "Леонід Антонович". Правильність запису спадкодавця доводиться копією його паспорта громадянина України серії АА №618764 (а.с. 12) із зазначенням зареєстрованого місця проживання, що збігається із місцем проживання позивача та копією свідоцтва про смерть, з яких убачається що вірним є "Пітірімов Леонід Антонович".

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує її право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1218, 1220-1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 213-215, 223, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт того, що свідоцтво №736 про право власності на житло від 15.01.1994 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 362 від 23.12.1993 року належить ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 13.02.1017 року, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 39 м.кв. з урахуванням ? частки, що належить позивачу ОСОБА_1 у спільній власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 736 від 15.01.1994 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Вергелес В. О.