Справа № 282/721/17
Провадження № 2/282/271/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 рокусмт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про визнання правочину недійсним та застосування реституції, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним з моменту укладення Договір №722877 від 04 квітня 2017 року з Додатком №1 та №2 укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «АВТО ПРОСТО»; стягнути з ТзОВ «АВТО ПРОСТО» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 17573,60грн.; визнати недійсним з моменту укладення Договір №722877 від 04 квітня 2017 року укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «АТ СЕРВІС»; стягнути з ТзОВ «АТ СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 23760,60грн..

Зазначена позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а тому її належить залишити без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.Частиною 2 ст.4 цього ж закону визначено розміри ставок судового збору.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, що зазначено у ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

В п.12,13 ПП ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону N 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру та дві вимоги немайнового характеру, і судовий збір не сплачений ні за жодну з заявлених вимог.

Посилання позивача на ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» є не доцільним, оскільки саме спеціальний Закон яким є ЗУ «Про судовий збір» в ст.5 визначає чіткий перелік осіб, які мають пільги від сплати судового збору і позивач не значиться в даному переліку, а відтак повинен сплатити судовий збір в повному обсязі згідно кількості заявлених вимог.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.119, 120 ЦПК України, а саме необхідно сплатити судовий збір у відповідності до кількості вимог майнового та немайнового характеру, про що надати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам закону, то її належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків і таким достатнім строком є строк пять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119,121 ч.1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про визнання правочину недійсним та застосування реституції - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків строком у пять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків в передбачений ухвалою строк позовна заява відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_2