Справа № 462/2414/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/3474/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2»яка ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2»яка ОСОБА_5, ОСОБА_2»яка ОСОБА_6, ОСОБА_2»яка ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_7, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання договору дарування квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, витребування майна (квартири) з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2»яка М.М., ОСОБА_2»яка І.М., ОСОБА_2»яка Р.М., треті особи: ОСОБА_7, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання договору дарування квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, витребування майна (квартири) з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач ОСОБА_2»як Р.М. оскарживтаку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не з»ясовано місце проживання та реєстрації відповідачів, які проживають на території Пустомитівського району Львівської області. Покликаючись на приписи ч. 1 ст. 109 ЦПК України вважає, що справа повинна розглядатися в Пустомитівському районному суді Львівської області.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 31 березня 2015 року скасувати.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. А відтак, колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, що не з»явилися в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення такої, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із п. 5 ст.293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Стаття 122 ЦПК України регламентує дії судді при вирішенні питання відкриття провадження у справі. Про відкриття провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з'ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст.15 ЦПК).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

За загальним правилом статті 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а до юридичних осіб - за їхнім місцезнаходженням.

Однак, відповідно до приписів ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

ОСОБА_2 цього, як роз»яснено в п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно п. 42 цієї ж Постанови виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, позовної заяви, ОСОБА_4 подано позов в Залізничний районний суд м. Львова, що заявлений до ОСОБА_2»яка М.М., ОСОБА_2»яка І.М., ОСОБА_2»яка Р.М., треті особи: ОСОБА_7, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання договору дарування квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, витребування майна (квартири) з чужого незаконного володіння.

Позов поданий з приводу нерухомого майна, а саме, квартири АДРЕСА_1, що територіально належить до Залізничного району м. Львова.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позов поданий в суд позивачем з дотриманням вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України та суд першої інстанції не допустив порушення правил підсудності при відкритті провадження у даній справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає. А відтак, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1.ч.1. ст. 312, 313, п.4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2»яка ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і касаційному оскарженню не підлягає, як така, що в силу вимог ст. 324 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_10