Справа № 199/793/17
21.06.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді Скрипник О.Г..
секретарі Свириденко І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування.
У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 03 серпня 2015 року біля виїзду на територію б/в «Єлізаветівський рай» Петриківського району Дніпропетровської області, з вини відповідача ОСОБА_1, яка керувала автомобілем НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Форд» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2
Позивач зазначає, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 не була забезпечена жодним чинним полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у звязку з чим 03 листопада 2015 року до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся власник автомобіля «Форд» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2
На підставі висновку експертного дослідження №17-11-15-1Р від 26 листопада 2015 року, наказу №619 від 28 січня 2016 року МТСБУ перерахувала ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 9 656,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням №619 рв від 01.02.2016, проте відповідач грошові кошти МТСБУ не повернув.
Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Провік Сервіс» за документів по справі та проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 520,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №39рв від 26.01.2016 року та актом виконаних робіт №39 від 19.11.2015.
Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 176,28 грн., а також судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03 серпня 2015 року біля виїзду на територію б/в «Єлізаветівський рай» Петриківського району Дніпропетровської області, з вини відповідача ОСОБА_1, яка керувала автомобілем НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Форд» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2
Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року Постанова Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року скасована та прийнято нову постанову, якою відповідача ОСОБА_1 визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку експертного дослідження №17-11-15-1Р від 26 листопада 2015 року, в результаті ДТП власнику автомобіля «Форд» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 завдано матеріальну шкоду.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі підпункту „а" пункту 41.1 статті 41 Закону „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", сплатило власнику автомобіля «Форд» д/н НОМЕР_2, шляхом перерахування коштів ОСОБА_2, суму страхового відшкодування у розмірі сумі 9 656,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням №619 рв від 01.02.2016, проте відповідач грошові кошти МТСБУ не повернув.
Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «Провік Сервіс» за документів по справі та проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 520,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №39рв від 26.01.2016 року та актом виконаних робіт №39 від 19.11.2015.
Відповідно до пп. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 10 176,28 грн.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.
Керуючись ст.ст.5, 10, 60, 88, 212-218, ЦПК України, ст. 1187, 1191 ЦК України, суд,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідач, який не зявився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя О.Г. Скрипник