У х в а л а

іменем україни

01 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від

23 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від

15 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» (далі - ОСББ «Каштан») звернулося до суду з указаним позовом, у якому, із урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь суму заборгованість за спожиті послуги з урахуванням інфляційної складової та 3 % річних у розмірі 175 202 грн 27 коп.

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив визнати незаконними дії щодо встановлення тарифу на утримання будинку та прибудинкової території, а також

зобов'язати «ОСББ Каштан» вчинити певні дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від

03 листопада 2016 року заяву ОСББ «Каштан» про стягнення заборгованості залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником копії ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСББ «Каштан» направило заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від

23 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, позовну заяву ОСББ «Каштан» про стягнення заборгованості залишено без розгляду в частині стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватиоскаржувані ухвати судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що вимоги ухвалу суду Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року щодо надання доказів про наявність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, заявником не виконано, тому позов в частині позовних вимог про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що суд не зобов'язував ОСББ «Каштан» уточнити позовні вимоги, а просив надати докази щодо наявності відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, які позивачем не виконано, відтак позовну заяву слід залишити без розгляду у повному обсязі, не заслуговують на увагу, оскільки

ч. 2 ст. 31 ЦПК України передбачено право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, яким скористався ОСББ «Каштан».

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

М.К. Гримич