Провадження №2/0203/1006/2017
УХВАЛА

01 листопада 2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо залишення без руху позовної заяви та доповнень до неї у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Креді ОСОБА_2» про визнання незаконною та недійсною частини договору,

у с т а н о в и в:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2017 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Креді ОСОБА_2» про визнання незаконною та недійсною частини договору.

05 жовтня 2017 року представник позивача звернувся до суду з доповненнями до позовної заяви.

У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про залишення позовної заяви без руху через недотримання представником позивача приписів цивільного процесуального закону щодо форми та змісту позову.

Представник позивача заперечував проти залишення позовної заяви без руху.

Заслухавши думку представника позивача, розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку про те, що позовну заяву у справі та доповнення до неї дійсно не відповідають вимогам процесуального закону з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої, частини четвертої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

З тексту позовної заяви та доповнень до неї вбачається, що у них відсутні відповідні відомості про представника позивача (оскільки їх було подано саме представником).

Крім того, у доповненнях до позовної заяви не зазначено (незрозуміло) найменування суду, до якого вони подаються.

Згідно зі статтею 7 ЦПК мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

У відповідності зі статтею 14 Закону України від 03.07.2012 року №5029-VI «Про засади державної мовної політики» (далі Закон №5029-VI) судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

За правилами, встановленими статтею 10 Конституції України, а також статтею 6 Закону №5029-VI державною мовою України є українська мова.

У порушення приведених норм представником позивача подано до суду позовну заяву та доповнення до неї, які викладено мовою, що не є державною. Отже, позовна заява не відповідає вимогам статті 7 ЦПК.

Частиною першою статі 121 ЦПК передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Правила цієї норми поширюються і на заяви, за якими провадження вже відкрито (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

За таких обставин позовна заява та доповнення до неї підлягають залишенню без руху з наданням позивачеві (його представникові) строку для усунення недоліків, а саме: звернення до суду з позовом, викладеним державною мовою, із зазначенням правильного найменування суду та реквізитів представника позивача.

Керуючись статтями 119, 121, 208 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву та доповнення до неї, подані 05 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Креді ОСОБА_2» про визнання незаконною та недійсною частини договору, залишити без руху та запропонувати позивачеві (його представникові) у строк, який не перевищує пяти днів від дати отримання копії ухвали, усунути вказані недоліки.

У випадку невиконання ухвали суду у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною та підлягає залишенню без розгляду у порядку пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Католікян