Справа №359/3507/17
Провадження №2/359/1638/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Міжнародний аеро-порт «Бориспіль» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисци-плінарного стягнення,

встановив:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що він працював в ДП «МА «Бориспіль» на посаді начальника відділу терміналь-ного обслуговування. Наказом в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/ 1-133/п від 25 січня 2017 року позивачу була оголошена догана за те, що в ніч з 27 на 28 серпня 2016 року старший інспектор пункту контролю на безпеку відділу контролю вантаж-них перевезень на безпеку САБ ОСОБА_4 допустив службовий підлог для прихован-ня незаконної видачі вантажу, який складався з двох живих фреток. Однак в ту ніч позивач навіть не працював, а контроль за роботою працівників групи складського обслуговування відділу термінального обслуговування вантажного терміналу здійснювала інша особа. Ці обставини свідчать про те, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності були відсутні. Тому він просить суд визнати неправомірним та скасувати наказ в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-133/п від 25 січня 2017 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 не визнає позов та заперечує проти його задо-волення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що відповідно до п.4.1, п.4.2 та п.4.6 посадової інструкції начальника відділу термінального обслуговування вантаж-ного терміналу ДП «МА «Бориспіль» на позивача покладається обовязок організовувати, контролювати та забезпечувати виробничу діяльність на складах тимчасового зберігання вантажу; організовувати та контролювати роботу відділу та підлеглого персоналу, а також забезпечувати виконання ним вимог посадових інструкцій. Натомість, 27 серпня 2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 разом з невстановленою дівчиною підій-шов до воріт в склад тимчасового зберігання №7. Прийомоздавальник вантажу групи склад-ського обслуговування відділу термінального обслуговування вантажного терміналу ОСОБА_5 винесла зі складу клітку з двома фретками та передала їх позивачу. Після цього ОСОБА_1 разом з невстановленою дівчиною залишили територію складу тимчасового зберігання №7. 30 серпня 2016 року старший інспектор пункту контролю на безпеку відділу контролю вантажних перевезень на безпеку САБ ОСОБА_4 заступив на зміну та діз-нався про те, що позивач так і не повернув фретки. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 не організував роботу відділу термінального обслуговування вантажного термі-налу та не забезпечив виконання підлеглим персоналом вимог посадових інструкцій. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 працював в ДП «МА «Бориспіль» на посаді началь-ника відділу термінального обслуговування. Як вбачається з п.4.1, п.4.2 та п.4.6 посадової інструкції №26-05/1-16 від 9 вересня 2015 року (а.с.173-178 т.1), на позивача покладався обовязок організовувати, контролювати та забезпечувати виробничу діяльність на складах тимчасового зберігання вантажу; організовувати та контролювати роботу відділу та підлег-лого персоналу, а також забезпечувати виконання ним вимог посадових інструкцій.

10 вересня 2015 року ОСОБА_1 був ознайомлений з посадовою інструкцією, йому були відомі покладені на нього посадові обовязки. Ця обставина підтверджується його під-писом в аркуші ознайомлення з документом (а.с.179 т.1).

Наказом в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-133/п від 25 січня 2017 року (а.с.6 т.1) позивачу була оголошена догана за невиконання ним перелічених вище посадових обовязків.

Відповідно до ч.1 ст.139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сум-лінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охо-рону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з п.1 ч.1 ст.147 та ч.3 ст.149 цього ж Кодексу за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

З копії акту про результати службового розслідування №41-26-39 від 27 грудня 2016 року (а.с.7-16 т.1), а також копії матеріалів службового розслідування (а.с.26-213 т.1, а.с.1-101 т.2) вбачається, що 25 серпня 2016 року з Гельсінкі до України в режимі «імпорт» на склад тимчасового зберігання №7 вантажного терміналу був доставлений вантаж живих тварин (двох фреток). У звязку з тим, що 26 серпня 2016 року отримувач ОСОБА_7 подала заяву про відмову від митного оформлення вантажу, тварини були оформлені в якості трансферного вантажу для повернення в пункт відправлення. Однак в ніч 27 серпня 2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 разом з невстановленою дівчиною підійшов до воріт в склад тимчасового зберігання №7. Прийомоздавальник вантажу групи складського обслуговування відділу термінального обслуговування вантажного терміналу ОСОБА_8 винесла зі складу клітку з двома фретками та передала їх позивачу. Після цього ОСОБА_1 разом з невстановленою дівчиною залишили територію складу тим-часового зберігання №7. 30 серпня 2016 року старший інспектор пункту контролю на без-пеку відділу контролю вантажних перевезень на безпеку САБ ОСОБА_4 заступив на зміну та дізнався про те, що позивач так і не повернув фретки.

Ретельний аналіз наведених обставин красномовно свідчить про те, що ОСОБА_1 не тільки не організував роботу відділу термінального обслуговування вантажного термі-налу, а, навпаки, спонукав до грубого порушення підлеглим йому персоналом вимог посадо-вих інструкцій. Дії позивача підривають авторитет начальника відділу термінального об-слуговування вантажного терміналу, а також працівника ДП «МА «Бориспіль» в цілому. Крім того, застосування до ОСОБА_1 лише догани, а не звільнення з роботи, свідчить про те, що на позивача було накладено найменш суворе дисциплінарне стягнення.

З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання неправомірним та скасування наказу в.о. генерального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-133/п від 25 січня 2017 року відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно з ч.4 ст.10 цього ж Кодексу суд розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

Встановлено, що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не надали суду жод-ного доказу на підтвердження того, що позивач повернув отримані ним фретки. Зокрема, суд розяснив їм право заявити клопотання про допит свідків, які можуть підтвердити вказану обставину. Однак ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 відмовились від вжиття вказаного процесуального заходу.

З огляду на це суд критично оцінює їх посилання на те, що в ніч з 27 на 28 серпня 2016 року позивач не виконував посадові обовязки. З урахуванням того, що ОСОБА_1 осо-бисто заволодів вантажем з двох фреток, ця обставина взагалі не має жодного юридичного значення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропорційно до роз-міру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обста-вина квитанцією №4538 від 23 квітня 2017 року (а.с.17). Однак у задоволенні предявленого ним позову відмовлено в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_9