Справа № 357/2141/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В :

Позивач відповідно до договору дарування має у власності житловий будинок , який знаходиться в м.Узин Білоцерківського району Київської області по вул..Поповича під номером дев»яносто другим. Договір посвідчений ОСОБА_3 державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори 21 листопада 1996 року і зареєстрований у реєстрі за № 1-5360.

Позивач посилається на те, що у 2009 році вона зареєструвала відповідача, яка являлась для неї невісткою за адресою м.Узин вул.Поповича б.92. Але у 2012 році відповідач по справі переїхала в інше помешкання, перестала взагалі користуватися житлом і не користується ним і до цього часу. Однак добровільно не зняла місце своєї реєстрації, що покладає на неї додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а також позбавляє можливості отримати субсидію.

Тому позивач просе визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 92, що знаходиться за адресою: м.Узин Білоцерківського району.

Позивач в судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи, в силу вимог ч. 8 ст. 76 ЦПК України, повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на підставі такого.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст.156 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України, члени сімї власника житлового будинку користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

З договору дарування житлового будинку судом встановлено, що позивач є власником будинку за адресою: м.Узин Білоцерківського району вул. Поповича б.92.

Судом встановлено, що позивач по справі у 2009 році зареєструвала відповідача по справі в своєму будинку, як невістку. А у 2012 році відповідач по справі переїхала в інше помешкання, перестала взагалі користуватися житлом і не користується ним і до цього часу. На неодноразові прохання виписатись з будинку відповідач по справі не реагує, що покладає на неї додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а також позбавляє можливості отримати субсидію.

Доказів того, що відповідач з поважних причин не користується будинком відповідач суду не надав.

На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача доведені та ґрунтуються на законі, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.8,10,11,60,88, 209,215,223, 293 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком, який знаходиться в м.Узин Білоцерківського району Київської області по вул.Поповича б.92.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн.00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4