Справа № 487/2596/17
Провадження № 2/487/1580/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Плетенчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2017 року позивач звернувся до суду до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області грошові кошти в сумі 16622,80 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що разом з заявою про призначення пенсії від 16.03.2015 ОСОБА_1 було надано копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, який видано 06.02.2011 Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. Відповідно до паспорту особа зареєстрована з 06.02.2001 за адресою: АДРЕСА_1. 09.08.2016 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (далі - УПФУ) надійшов електронний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому зазначено, що за інформацією Міністерства фінансів України паспортні дані по ОСОБА_1 обліковуються компетентними органами як втрачені або вкрадені.

Відповіддю від 08.12.2016 Заводський РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області повідомив УПФУ, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., була документована Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області паспортом громадянина України серії НОМЕР_2, виданим 06.02.2001 року, який вважається втраченим, та паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданим і 29.07.2003 року Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області замість втраченого. Однак паспорт громадянина України НОМЕР_3 також є недійсним та списаним у зв'язку з виїздом вищезгаданої громадянки на постійне місце проживання. ПФУ вважає, що при зверненні за призначенням пенсії ОСОБА_1 було пред'явлено недійсний паспорт, а отже, повідомлені недостовірні відомості, і Відповідно за положень Закону № 1058 (в редакції, чинній на момент виїзду пенсіонера за кордон), виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (п. 2 ч. 1 ст. 49); під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що разом з заявою про призначення пенсії від 16.03.2015 року ОСОБА_1 було надано копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, який видано 06.02.2011 Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. Відповідно до паспорту особа зареєстрована з 06.02.2001 за адресою: АДРЕСА_1.

З 16 березня 2015 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком.

Перевіркою позивача встановлено, що 16.03.2015 ОСОБА_1 було надано копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, який видано 06.02.2011 Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

09.08.2016 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (далі - УПФУ) надійшов електронний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому зазначено, що за інформацією Міністерства фінансів України паспортні дані по ОСОБА_1 обліковуються компетентними органами як втрачені або вкрадені.

Відповіддю від 08.12.2016 Заводський РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області повідомив УПФУ, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., була документована Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області паспортом громадянина України серії НОМЕР_2, виданим 06.02.2001 року, який вважається втраченим, та паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданим і 29.07.2003 року Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області замість втраченого. Однак паспорт громадянина України НОМЕР_3 також є недійсним та списаним у зв'язку з виїздом вищезгаданої громадянки на постійне місце проживання.

Таким чином, як стверджує позивач, недобросовісність відповідача полягає в наданні при зверненні за призначенням пенсії недійсного паспорту та неповідомленні ним управління про обставину постійного проживання за кордоном.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено,статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 р.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Разом з тим відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи із аналізу п. 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за умови добросовісності виплати таких грошових сум юридичною особою; відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата пенсії відповідачці, а також наявність страхового стажу і всіх інших необхідних умов, передбачених законодавством України для призначення пенсії відповідачці за віком ніким не оспорюється, а надання особою втраченого паспорту не змінює цих обставин та не впливає на Конституційне право громадянина України на пенсійне забезпечення, а сумлінність поведінки одержувача презумуються.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку відповідача, його винності чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, виплата пенсії відповідачу здійснювалася на підставі тих даних, які було надано до Управління ПФУ і які відповідали її праву на призначення пенсії за віком.

Вищевикладене свідчить про відсутність правових підстав, закріплених частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для стягнення з ОСОБА_1 призначеної пенсії в розмірі 16622,80 грн., що в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.8,19,22,46 Конституції України, ст. ст.1,2,1215 ЦК України,ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст.3,4,10,11,57,60,208-209,212-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Д.Г. Нікітін