УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» про стягнення заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у 2011 році його було прийнято на роботу до колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» (далі - КВП «Енергомонтаж») на посаду охоронця. За період з червня 2014 року по червень 2015 року (включно) відповідачем нарахована та невиплачена заробітна плата у сумі 18 246 грн 83 коп. Компенсація у зв'язку із невчасною виплатою заробітної плати за вказаний період складає 12 880 грн 37 коп. Внаслідок невиплати заробітної плати йому також було завдано моральної шкоди, яку оцінює в 5 тис. грн; витрати на правову допомогу складають 1 600 грн.

З урахуванням зазначеного позивач просив стягнути з КВП «Енергомонтаж» на користь ОСОБА_4 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2014 року по червень 2015 року (включно) у сумі 18 246 грн 83 коп.; компенсацію у зв'язку із невчасною виплатою заробітної плати за період з червня 2014 року по червень 2015 року (включно) у сумі 12 880 грн 37 коп.; моральну шкоду за невчасну виплату заробітної плати за період з червня 2014 року по червень 2015 року (включно) у сумі 5 тис. грн; витрати на правову допомогу у розмірі 1 600 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15 серпня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з КВП «Енергомонтаж» на користь ОСОБА_4 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з червня 2014 року по червень 2015 року (включно) у сумі 94 грн 56 коп.

Стягнуто з КВП «Енергомонтаж» на користь ОСОБА_4 компенсацію у зв'язку із невчасною виплатою заробітної плати за період з червня 2014 року по червень 2015 року (включно) у сумі 4 962 грн 91 коп.

Стягнуто з КВП «Енергомонтаж» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 500 грн.

Стягнуто з КВП «Енергомонтаж» на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 850 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що заробітна плата позивачеві виплачена без дотримання строків встановлених ст. 115 КЗпП України в порушення гарантій оплати праці, що встановлені ст. 22 Закону України «Про оплату праці», а тому позивач згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» має право на виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати.

Визначаючи розмір компенсації, суд правильно керувався Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року.

При цьому судом правильно зазначено, що наданий позивачем розрахунок компенсації у зв'язку із невиплатою заробітної плати з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін є неправильним, оскільки позивачем при розрахунку невиплачений грошовий дохід (12 880 грн 37 коп.) взятий до уваги без врахування податків та обов'язкових платежів.

Також суд дійшов висновку про те, що затримкою у виплаті заробітної плати позивачу було завдано моральної шкоди, розмір якої визначено судом, виходячи з принципу розумності та справедливості.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик