Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1385/17
Провадження № 2/280/827/17
У Х В А Л А

18 жовтня 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання членом сімї, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частини обєктів права спільної сумісної власності та їх поділ,

встановив:

До суду звернулася позивач з вказаною позовною заявою, в якій просить: визнати її ОСОБА_1 членом сімї ОСОБА_2 з 1992 року; визнати обєктами спільної сумісної власності, тобто позивача та відповідача, будинковолодіння №54 по вулиці Ромащенка в місті Коростишеві Житомирської області та визнати за нею ОСОБА_1 право власності на ? вищенаведеного будинковолодіння та рухоме майно, яке складається з: холодильника «Норд» придбаного у 2000 році вартістю 1000 гривень, газової плити «Норд» придбаної у 2001 році за 1300 гривень, телевізора «Соні» придбаного у 1996 році за 1100 гривень, телевізора «LG» придбаного у 2008 році за 2600 гривень, меблевої стінки світло-коричневого кольору вартістю 4500 гривень, мякого куточку синього кольору вартістю 1200 гривень, мякого куточку сірого кольору 1600 гривень, меблі для вітальні 4500 гривень, котла «Вайтлана» -10000 гривень, насосної станції 3500 гривень, меблі для ванної кімнати 2700 гривень, а всього на суму 34000 гривень, виділивши їй на праві власності слідуюче рухоме майно холодильник «Норд» за 1300 гривень, мякий куточок синього кольору за 1200 гривень, котел «Вайтлана» за 10000 гривень та насосну станцію за 3500 гривень на суму 17000 гривень, решту рухомого майна на суму 17000 гривень залишити відповідачу.

Під час вирішення питання про відкриття провадження по справі у відповідності до положень статті 121 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог статті 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, в який подається заява, ім'я (найменування) заявника, їх місце проживання або місце знаходження, поштовий індекс, зміст позовних вимог, ціну позову відносно вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, вказівка доказів, підтверджуючих кожну обставину, перелік прикладених до заяви документів, а так само посилання на норму закону України, на підставі якого він просить суд захистити його права.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно статті 119 Цивільного процесуального кодексу України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування (Постанова пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007).

Позивач вказує вартість майна, проте не зазначено чи це вартість на час придбання, чи на час звернення до суду з позовом. Також позивачем не вказано: дати придбання всього спірного майна, його вартість на час придбання; за ким, коли та на підставі якого документа зареєстрований житловий будинок, як на час їх придбання, так і на цей час; сума коштів, витрачена на будівництво житлового будинку, або ж джерело його походження.

Крім того, як визначено частиною 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем до позовної заяви було додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 640 гривень та 1533 гривні 72 копійки. Позивач вказує, що вона не має можливості вказати конкретну вартість будинку, тому оцінює її згідно даних з Інтернету по місту Коростишів.

Між тим, позивачем сума позову щодо вимог майнового характеру в позовній заяві зазначена, виходячи з аналізу даних, що містяться в мережі Інтернет на сайтах стосовно продажу квартири, що не може слугувати підтвердженням в даному випадку для встановлення ціни позову.

Відповідно до пункту дев'ятого частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається - у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» №20 від 22.12.1995 зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Виходячи з цього, позивачу слід зазначити суму позову, враховуючи зазначені вище норми законодавства, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України та навести докази на її підтвердження. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Більше того, позивачем не вказано кому належить спірний будинок та не зазначено доказів на підтвердження вказаної обставини.

Також позивач просить виділити їй на праві власності холодильник, газову плиту, мякий куточок синього кольору, котел та насосну станцію. Однак, вбачається, що позовна заява не містить зазначення жодного доказу на підтвердження вимог позивачки щодо запропонованого нею варіанту розподілу майна та обґрунтування саме такого поділу.

Позивач у першому пункті прохальної частини позовної заяви просить визнати її членом сімї відповідача з листопада 1992 року, в обґрунтування вказує, що 30 листопада 1992 року переїхала до відповідача, докази на підтвердження цього будуть надані до суду під час розгляду справи.

Однак, зазначити докази слід саме на стадії пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі. Дотримання вимог статті 119 Цивільного процесуального кодексу України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також в порушення вимог пункту 3 частини 2 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не чітко зазначено позовну вимогу в частині визнання її членом сімї відповідача.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_3 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, тому в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З урахуванням вимог частини 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу п'ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

Керуючись статей 118-121 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання членом сімї, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частини обєктів права спільної сумісної власності та їх поділ залишити без руху.

Надати позивачу п'ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання позивачами вимог вказаних в ухвалі суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Щербаченко