Справа № 127/7762/17 Провадження № 22-ц/772/2486/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого Якименко М.М.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.,

За участю секретаря Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на дитину та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, у якому просив змінити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача за рішенням суду з ? частки всіх видів заробітку щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 510,00 гривень.

Такі вимоги обгрунтовував тим, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.11.2003 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2006 року його було позбавлено батьківських прав.

Зі зміною прожиткового мінімуму на дитину та зі зміною розміру мінімальної заробітної плати у ОСОБА_2 виникла заборгованість по аліментах, яку він частково погашає у добровільному порядку.

В зв'язку із значним погіршенням стану здоровя, а саме хронічного бронхіту в стадії помірного загострення, який потребує постійного лікування, безробіттям та відсутністю постійного заробітку, ОСОБА_2 звернувся до суду з таким позовом.

В подальшому ОСОБА_2 подав заяву про зміну позовних вимог та просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 888,50 грн., що складає мінімальний розмір аліментів - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду справи.

В заперечення позову ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила суд змінити розмір аліментів на тверду грошову суму у розмірі 1600 грн. щомісячно, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що щомісячний загальний розмір аліментів має складати не менше ніж 75 % від встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, а саме: не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму (це основний розмір аліментів у твердій грошовій сумі згідно ст. 182, ч. 3 ст. 184 СК України) та додатково ще 25 % від прожиткового мінімуму (встановлені ст. 185 СК України), обов'язкові для батька - платника аліментів додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (її хворобою, інвалідністю).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову було відмовлено.

З таким рішенням не поголились ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та оскаржили його в апеляційному порядку.

ОСОБА_2 у своїй скарзі, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення міського суду, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_3, вважаючи, що оскаржуване рішення є незаконним та необгрунтованим, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення міського суду та ухвалити нове, яким задовольнити її зустрічні позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, прийшла до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 і відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2. Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Міським судом було встановлено, що у шлюбі в сторін 13 червня 2003 року народився син ОСОБА_5. Шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23.12.2003 року. З моменту розірвання шлюбу і на даний час дитина проживає разом із матірю.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.11.2003 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2006 року ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5

Позивача ОСОБА_2 11.05.2010 р. було звільнено за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

На даний час він постійної роботи не має. Доходи отримує від ведення присадибного господарства.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3 цієї статті спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції правильно виходив саме із вказаної вище норми закону, якою надається право на звернення з вимогою до суду про зміну способу стягнення аліментів лише стягувачу аліментів. А тому його висновок про відмову у позові ОСОБА_2 з підстав відсутності у нього права на звернення з таким позовом є правильним, з яким також погоджується колегія суддів.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що часткове визнання ним зустрічного позову є підставою для задоволення його позову не узгоджується з жодною нормою процесуального або матеріального права, не спростовує висновки суду, а тому до уваги не береться.

Посилання на те, що судом не взято до уваги надані ОСОБА_2 докази також не заслуговує на увагу, оскільки норма закону, відповідно до якої йому було відмовлено в задоволенні позову є достатньою і правильною підставою для ухвалення такого рішення.

Згідно з ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3, то судом першої інстанції правильно було визначено, що вона, відповідно до положення ст. 181 СК України, має право на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Проте колегія не погоджується з висновком міського суду про відмову в задоволенні її позовних вимог у звязку з недоведеністю тих обставин, на які вона посилається, зокрема щодо покращення майнового стану боржника.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 офіційно ніде не працює. Отже, його дохід має мінливий, нерегулярний характер. Такі обставини виключають можливість стягнення з нього аліментів в частині від заробітку. Така обставина не була врахована судом першої інстанції при відмові у задоволенні вимог ОСОБА_3, що є суттєвим і впливає на правильність прийнятого рішення.

Крім того суд першої інстанції залишив поза увагою часткове визнання зустрічного позову ОСОБА_2, який погоджувався сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 гривень, що є 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснила, що визначила загальну суму позову в розмірі 1600,00 гривень, до складу якого входить безпосередньо аліменти та додаткові витрати на дитину. Розмір аліментів визначений нею з врахуванням боргу відповідача по їх сплаті.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

При вирішенні питання щодо додаткових витрат на дитину, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 не працює, отримує лише державну допомогу на дитину, дитина є інвалідом 2 групи з дитинства, потребує обов'язкового лікування та реабілітації, які періодично проходить.

А тому, на переконання колегії, ОСОБА_3 має право на отримання таких витрат від відповідача.

ОСОБА_2 не заперечує і визнає ту обставину, що дитина потребує матеріальних витрат, в зв'язку з її станом здоров'я. Але у зв'язку з нестабільними доходами не може їх сплачувати.

Задовольняючи зустрічний позов, колегія суддів виходить із того, що при одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат, їх має бути визначено в рішенні окремо.

При зміні розміру аліментів, апеляційний суд виходить із того, що ОСОБА_2 визнав позов ОСОБА_3 у тому розмірі, який вона зазначила у своєму позові, а саме 888,50 гривень, що є 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звертає увагу ОСОБА_3 на те, що питання заборгованості по аліментах вирішуються в окремому порядку, і їх наявність не може враховуватися судом при визначені розміру присуджених аліментів.

Щодо вирішення питання додаткових витрат, суд приймає до уваги стан здоров'я дитини, матеріальне становище сторін по справі, відсутність інших утриманців у відповідача за зустрічним позовом, стан його здоров'я та приходить до висновку, що додаткові витрати підлягають повному задоволенню у заявленому розмірі в сумі 444,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Приймаючи до уваги, що при вирішенні зустрічного позову суд порушив норми процесуального та матеріального права, рішення залишатися в цій частині в силі не може і підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення вимог ОСОБА_3

В решті рішення слід залишити без змін.

В силу ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати у вигляді судового збору на користь держави в сумі 640,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184, 185, 191, 192 СК України, ст.ст.88, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2017 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасувати.

Ухвалити нове, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити розмір присуджених за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.11.2003 року аліментів на тверду грошову суму.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 888,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 21.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 444,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 21.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцятим днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Відповідно до оригіналу:

Головуючий