26.06.2017 227/967/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 червня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд області в складі:

головуючої судді Хоменко Д.Є

при секретарі Малашко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, відповідач ОСОБА_2 В обґрунтування свої вимог посилався та те, що на підставі рішення Харцизького міського суду від 19.03.2007р. з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, 23.01.2004р.н. в розмірі 1/4 частини заробітку. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2017р. з позивача на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, 07.08.2009р.н. та ОСОБА_5, 27.10.2011р.н. в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для кожної дитини відповідного віку, зазначене рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 17.03.2017р., вважає, що ця обставина свідчить про зміну матеріального стану. Також вважає, що діти отримують не однаковий розмір матеріального забезпечення, що також, на думку позивача, є підставою для зменшення розміру аліментів. Сімейний стан змінився, оскільки позивач одружився вдруге та від шлюбу народилось двоє дітей. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Харцизького міського суду від 19.03.2007р. на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, 23.01.2004р.н. з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно.

Позивач був відсутній в судовому засіданні, але через канцелярію суду надав заяву від 26.06.2017р. про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання без поважної причини не з'явилась, хоча про дату, час, та місце слухання справи була повідомлена належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 113 від 20.06.2017 року. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.158, ст.169, ст.197, ст.224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заяви від сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_3, 23.01.2004р.н., підтверджується копією свідоцтва про народження дитини виданого 18.02.2004р. виконкомом Іловайської міської ради міста Харцизька Донецької області, актовий запис №16 (а.с.7).

Відповідно до копії виконавчого листа від 19.03.2007р. з позивача на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_7, 23.01.2004р.н. у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2007р. та до повноліття дитини (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про шлюб виданого 11.04.2009р. виконкомом Іловайської міської ради міста Харцизька, позивач ОСОБА_1, одружився на гр.ОСОБА_8, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Сембеда» (а.с.10).

Від зазначеного вище шлюбу у позивача народилось двоє дітей ОСОБА_5, 07.08.2009р.н., відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 18.08.2009р. виконкомом Іловайської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис № 116(а.с.8) та ОСОБА_9, 14.10.2011р.н., відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 20.10.2011р. виконкомом Іловайської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис №135(а.с.9).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2017р. з позивача ОСОБА_1 на користь гр.ОСОБА_4, 13.03.1985р.н. стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів на утримання дітей ОСОБА_5, 07.08.2009р.н. та ОСОБА_5, 14.10.2011р.н., рішення набрало законної сили 17.03.2017р (а.с.12).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, зокрема, пунктом 23, передбачено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, статтею 192 СК України, встановлені обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров'я когось з них, інші випадки, передбачені цим Кодексом.

З системного аналізу зазначених норм СК України, якими визначені питання, що мають враховуватися при визначенні розміру аліментів, їх зміні та інше (ст.ст.182, 188, 190, 192 СК України) вбачається, що в разі вимоги позивача про зміну розміру аліментів у вигляді їх зменшення, останній має довести в суді обставини, які виникли після ухвалення попереднього рішення суду та негативно впливають на здатність сплачувати аліменти в раніше стягнутому розмірі.

На даний час позивач є працездатною особою, сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів на утримання дитини ОСОБА_3, також сплачує аліменти на користь своєї дружини ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_9, вважає, що його сімейний стан змінився після реєстрації шлюбу та народження двох дітей, діти отримують не однаковий розмір матеріального забезпечення, у зв`язку з чим він і просить суд зменшити встановлений судом розмір аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/6 частину на утримання дитини ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В супереч цих вимог, позивачем не надано жодного доказу, які б підтверджували неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розміру (зменшення його заробітку, як і розміру його доходу взагалі, погіршення стану здоров`я, тощо, з дня призначення аліментів та на час подачі позову до суду), він фізично здоровий і може працювати, а той факт, що діти отримують не однаковий розмір матеріального забезпечення від позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.10), позивач одружений на гр.ОСОБА_4, а відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто діти ОСОБА_5, 07.08.2009р.н. та ОСОБА_9, 14.10.2011р.н. утримуються як батьком так і матірю.

Крім цього, при розгляді цивільної справи у Красноармійському міськрайонному суді Донецької області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, гр. ОСОБА_1 надав до суду заяву про визнання позовних вимог. Тобто з часу стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, а це з 02.03.2007р. по день винесення рішення Красноармійським міськрайонним судом 15.02.2017р., позивача влаштовувала частина стягнення аліментів в розмірі 1/4, хоча друга та третя дитина народились у 2009р. та у 2011р. та з того часу позивач також утримував своїх дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, що передбачено ч. 1ст. 141 Сімейного кодексу України. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи викладене, та насамперед інтереси дітей, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_3, 23.01.2004р.н., згідно рішення суду, не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення.

Суд, також звертає увагу на те, що позивач, працездатний, отже спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі, визначеному попереднім рішенням суду, а тому його посилання у позовній заяві на погіршення його майнового стану, а також на те, що діти отримують не однаковий розмір аліментів, не можуть бути підставою для зменшення раніше стягнутого з нього розміру аліментів.

Отже суд вважає заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено неможливість сплати аліментів за попереднім рішенням суду, а також погіршення матеріального стану, тому підстави, щодо зменшення розміру аліментів відсутні.

На підставі ст.ст.141,180,188,190,192 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.10,11,60,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення винесено у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко