ухвала

іменем україни

23 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів з повнолітньої дочки на непрацездатну матір, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з цим позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що у неї є семеро повнолітніх дітей, із яких тільки ОСОБА_5 не надає їй матеріальної допомогу, котру вона потребує, оскільки страждає захворюваннями, на що витрачає значні кошти. Відповідач має можливість надавати утримання, так як працевлаштована, має доходи від ведення домашнього господарства.

У зв'язку з цим, позивач просила суд стягнути аліменти з ОСОБА_5 на своє утримання в розмірі 400 грн щомісячно.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 200 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову 12 червня 2016 року. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 551 грн 20 коп. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року скасовано.

Ухвалено нове. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив зтого, що позивач отримує соціальне забезпечення від держави в достатньому розмірі, оскільки розмір пенсії, яку вона отримувала з грудня 2014 року по грудень 2015 року складає 1 652 грн 85 коп. в місяць, що перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого державою на 01 січня 2016 року для категорії осіб, до яких відноситься позивач, 1 074 грн.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач має постійне місце роботи та інший дохід, а також про те, що донька ніколи не цікавилася життям матері та батька, не відвідувала та матеріально не допомагала не спростовують висновків апеляційного суду.

Так, повнолітні дочка, син зобов'язані, відповідно до ст. 202 СК України, утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що сам по собі факт непрацездатності позивача не зумовлює виникнення у відповідача обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність у позивача потреби в отриманні матеріальної допомоги. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати позивачем матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання позивачем доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Середня заробітна плата ОСОБА_5 за 6 місяців 2015 року становить 1 359 грн 52 коп.

Разом із тим у матеріалах справи відсутні будь-які докази понесення позивачем значних витрат на лікування.

Зазначені в матеріалах справи довідки про відвідування лікарів та рецепти не містять даних про понесення позивачем значних витрат на лікування.

Крім того, в матеріалах справи наявний державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_4

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак