Справа № 591/6362/17 Провадження № 2/591/2854/17
У Х В А Л А

про залишення без руху

08 листопада 2017 рокум. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Кривцова Г.В., розглянувши матеріали позову Сумської міської ради до ОСОБА_1 про зобовязання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Сумська міська рада 07 листопада 2017 року звернулася з позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд: зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0200 га за адресою: м. Суми, біля садівничого товариства «Ластівка» та привести у придатний до використання стан; стягнути з відповідача матеріальну шкоду заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки площею 0,0200 га за адресою: м. Суми, біля садівничого товариства «Ластівка» у розмірі 1532,46 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя повинен зясувати чи підсудна вказана позовна заява даному суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичних осіб предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або за зареєстрованим у встановленому законом місцем їх перебування.

Однак, відповідно до роз'яснень, викладених у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» встановлено виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є земельна ділянка та завдана шкода, яка вникла внаслідок її самовільного заняття. Тому, вирішуючи питання підсудності в даному спорі, застосуванню підлягає правило ст. 114 ЦПК України, а не норми ч.1 ст.109 ЦПК України.

Із наданих суду письмових доказів не вбачається, що спірна земельна ділянка розташована в Зарічному районі міста Суми.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Суддя вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо місцезнаходження спірної земельної ділянки на території Зарічного районного суду м. Суми, а тому відсутні підстави для застосування положення ст. 114 ЦПК України, тобто на даний час суд не має підстав прийняти до свого провадження позов за місцем знаходження нерухомого майна.

За таких умов вважаю, за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати усунути недоліки позову, надати суду докази для визначення підсудності справи.

Розяснити позивачу, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Сумської міської ради до ОСОБА_1 про зобовязання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та стягнення матеріальної шкоди залишити без руху, запропонувавши позивачу на протязі пяти днів, з моменту отримання копії ухвали, усунути вказані недоліки, про що повідомити і пояснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Кривцова