Справа № 362/422/17
Провадження № 4-с/362/23/17
У Х В А Л А

03.07.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Грибанової Ю.Л.,

з участю секретаря Савицької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою , просить суд визнати дії старшого державного виконавця відділу ДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_2 стосовно нескасування арешту в межах виконавчого провадження №43681042 під час виконання постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.09.2014 року протиправними, зобов»язати начальника відділу ДВС ОСОБА_3 скасувати арешт автомобіля ОСОБА_1 , що був накладений в межах виконавчого провадження №43681042, що було відкрито на підставі постанови ВДАІ від 31.10.2013 року №аа012598.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні Васильківського міськрайонного відділу ДВС перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання постанови ВДАІ від 13.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 грн.

29.09.2014 року старшим державним виконавцем Валюх О.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при цьому в той же день було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вказаної постанови на її транспортний засіб Chevrolet Tacuma , номерний знак НОМЕР_1 був накладений арешт, заборона на відчуження.

Про це їй стало відомо лише 21. 01.2017 року, коли вона хотіла зняти автомобіль з реєстрації; 24.01.2017 року вона звернулася до ДВС із заявою про зняття арешту, але листом відділу ДВС від 26.01.2017 року їй відмовлено в задоволенні заяви з посиланням на те, що виконавчий документ знищений за терміном зберігання в 2015 році згідно акту знищення архівних документів №101/07.

Вважає дії державного виконавця неправомірними оскільки накладення арешту на автомобіль при сумі стягнення 510 грн. є неспіврозмірним, штраф був сплачений, 29.09.2014 року винесено постанову про закриття виконавчого провадження , а питання про зняття арешту не було вирішене.

Заявник та представник Васильківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надіслали.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями вимог ст. ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до результатів звернення по всіх базах на АМТ від 21.01.2017 року

транспортний засіб автомобіль Chevrolet Tacuma , номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво КХС508727, власник ОСОБА_1, перебуває під арештом, заборона на відчуження, вх..№1048 від 31.10.14, ВДВС Васильківського МРУЮ.

На заяву ОСОБА_1 від 24.01.2017 року 26.01.2017 року начальник Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 повідомив заявнику, що під час перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у ДВС не перебуває, звільнити майно, яке було арештоване постановою МВ ДВС від 29.09.2014 року нема можливості, так як виконавчий документ знищений за терміном зберігання в 2015 році, тому заявнику пропонується звернутися до Васильківського міськрайонного суду із заявою про звільнення майна з-під арешту.

Як вбачається із роздруківки із ВП спецпідрозділу від 26.01.2017 року, постанова ВДАІ від 31.10.2013 року №аа012598 про адміністративне правопорушення, надійшла на виконання 12.06.2014 року, виконавче провадження №43681042 відкрите 17.06.2014 року, державний виконавець Валюх О.В., 29.09.2014 року звернення стягнення на майно боржника , боржник ОСОБА_1, штраф 255(510) грн., постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 29.09.2014 року повернення ВД стягувачеві п.2 ч.1 ст.47 (відсутність у боржника майна), під час проведення виконавчих дій майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено.

Квитанція ПриватБанку свідчить про те, що ОСОБА_1 26.01.2017 року сплатила 510 грн. штрафу ДАІ за протоколом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт накладення арешту на належний ОСОБА_1 транспортний засіб в межах процедури виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

В силу вимог п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)та на підставі якої було завершено виконавче провадження № 43681042 вбачається, що виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що повертаючи виконавчий документ, державний виконавець мав зняти накладений ним в межах даного виконавчого провадження арешт на легковий автомобіль.

В силу вимог ч. 5 ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження» ( яка діє на час розгляду справи в суді) вбачається, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Аналізуючи наведені вище факти та встановлені судом під час розгляду скарги обставини, дослідивши надані документи на підтвердження вимог скарги, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги в частині скасування арешту, який позбавляє власника права на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, вчиняти щодо нього будь-які дії, що не суперечать закону.

Що стосується скарги в частині визнання дій державного виконавця протиправними, то скарга не може бути задоволена за відсутності виконавчого провадження , неможливості в повному обсязі перевірити правомірність чи неправомірність дій державного виконавця.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, с у д, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений постановою старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 29.09.2014 року, вх.. №1048 від 31.10.2014 року (виконавче провадження № 43681042) на транспортний засіб автомобіль Chevrolet Tacuma , номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво КХС508727 .

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Грибанова Ю.Л.