Справа № 345/726/17
Провадження № 22-ц/779/1106/2017
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, представників заявника ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника субєкта оскарження ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Приватного підприємства «Каретний Двір» на дії державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та субєкта оціночної діяльності за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_3» на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 01 червня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

27.02.2017 року ПП «Каретний Двір» звернулося в суд із скаргою, в якій просило визнати незаконним та скасувати висновок про вартість обєкта оцінки обєкта незавершеного будівництва; виробничих приміщень площею 763,3 м. кв.; земельної ділянки площею 0,2641 га, що знаходяться за адресою: вул. Фабрична, 9, м. Калуш Івано-Франківської області і належать ПП «Каретний двір», який складений субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7, та зупинити торги вищевказаного описаного і арештованого майна.

В обґрунтування скарги заявник зіслався на те, що на виконанні у Калуському міськрайонному відділі ДВС знаходяться виконавчі провадження з виконання рішень Калуського міськрайонного суду (справи №2-92/2011 та №345/1075/13-ц) про стягнення з ПП «Каретний двір» на користь ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_3» заборгованості за кредитним договором. В рамках виконавчих проваджень було описано та арештовано належне ПП «Каретний Двір» майно, зокрема: обєкт незавершеного будівництва; виробничі приміщення площею 763,3 м. кв. та земельна ділянка площею 0,2641 га, що знаходяться за адресою: вул. Фабрична, 9, м. Калуш Івано-Франківської області. 28.12.2016 року на адресу підприємства надійшов лист Калуського міськрайонного відділу ДВС з повідомленням про результати оцінки вищевказаного нерухомого майна, вартість якого склала 3 316 716 грн. Зазначена оцінка майна є необєктивною, висновок про оцінку майна складений без дотримання положень національних стандартів щодо оцінки майна, вартість майна є значно заниженою та не відповідає реальній вартості цього майна. Не погодившись з результатами оцінки майна ПП «Каретний двір» надсилало Калуському міськрайонному відділу ДВС заяву про рецензування звіту про оцінку арештованого майна, на що отримало відмову.

У звязку з наведеним заявник просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 01 червня 2017 року поновлено Приватному підприємству «Каретний Двір» процесуальний строк оскарження дій державного виконавця по проведенню оцінки описаного і арештованого майна, скаргу задоволено частково та скасовано висновок про вартість обєкта оцінки обєкта незавершеного будівництва; виробничих приміщень площею 763,3 м.кв; земельної ділянки площею 0,2641 га, що знаходяться за адресою: вул. Фабрична, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область та належать ПП «Каретний Двір», складений субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7. В решті вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_3» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що ПП «Каретний Двір» не зверталося до державного виконавця із запереченням щодо оцінки майна, а тільки подало заяву про рецензування звіту про оцінку майна, тобто просило визначити можливі помилки експерта у самому процесі проведення оцінки. Таким чином, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Також апелянт вказує, що суд безпідставно взяв до уваги поданий ПП «Каретний Двір» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 23.02.2016 року, який вказує на суттєву відмінність у вартості земельної ділянки, на яку накладено арешт. Судом не враховано, що експертна грошова оцінка та нормативна грошова оцінка земельних ділянок відрізняються між собою, при їх здійсненні використовуються відмінні підходи по визначенню вартості майна, а також різними є цілі їх проведення. Тому даний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не може бути належним доказом у справі. Також суд безпідставно взяв до уваги звіт про оцінку майна від 22.07.2017 року, оскільки метою проведення такого є визначення вартості обєкта оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства. Таким чином, даний звіт не може спростувати або підтвердити величину вартості в оскаржуваному висновку.

На думку апелянта, судом також не повністю враховано п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, судом не враховано положення цього пункту про те, що після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Відтак, державна виконавча служба правомірно відмовила боржнику у проведенні рецензування звіту про оцінку майна здійснюючи виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», що набрав чинності в жовтні 2016 року.

Крім того, апелянт зауважує, що із оскаржуваної ухвали слідує, що ПП «Каретний двір» оскаржувало дії державного виконавця, однак суд задовольнив вимогу в частині визнання незаконним та скасування висновку про вартість обєкта оцінки, який не є дією державного виконавця. При цьому, першим пунктом суд поновив строк подання скарги саме на дії державного виконавця, а вже другим визнав незаконним та скасував висновок про вартість майна.

З наведених підстав апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ПП «Каретний Двір» відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представники заявника в судовому засіданні не погодились з доводами апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції вважали законним та обґрунтованим.

Представник субєкта оскарження поклалась на розсуд суду щодо розгляду апеляційної скарги, посилаючись на те, що вирішення скарги ніяким чином не впливає на виконання виконавчого провадження, адже вже станом на день звернення заявника в суд оскаржуваний звіт про оцінку майна втратив чинність у звязку зі спливом строку дії звіту, а саме шестимісячного строку з дня підписання висновку.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у Калуському міськрайонному відділі ДВС знаходяться виконавчі провадження №27413540 та №40859558 з виконання рішень Калуського міськрайонного суду від 25 січня 2011 року по справі №2-92/2011 за позовом ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ПП «Каретний двір», ПП «Гаразд» про стягнення заборгованості за кредитним договором та від 08 жовтня 2013 року по справі №345/1075/13-ц за позовом ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ПП «Каретний двір», ПП «Гаразд» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В ході вищевказаних виконавчих проваджень державним виконавцем було проведено опис і арештовано майно ПП «Каретний двір», в тому числі об'єкт незавершеного будівництва, виробничі приміщення загальною площею 763,3 м. кв. та земельну ділянку загальною площею 0,2641 га, які знаходяться за адресою: вул. Фабрична, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, що підтверджується актом опису й арешту майна від 13.05.2014 року (а. с. 43-44).

Також державним виконавцем у порядку Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, якою суб'єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 доручено провести оцінку описаного і арештованого майна та надати відповідний висновок про вартість даного майна (а. с. 42).

За результатами проведеної оцінки ФОП ОСОБА_7 оформлено та підписано звіт №809 від 18.11.2016 року, з якого вбачається, що вартість описаного та арештованого нерухомого майна ПП «Каретний Двір» станом на 18.11.2016 року, оціненого шляхом комбінованого підходу з метою продажу на відкритих торгах, становить 3 316 716 грн., з яких: незавершена будівництвом майстерня (літ. А), загальною площею 740,1 м. кв., вартістю 1 436 539 грн.; гараж (літ. Б), загальною площею 131,1 м. кВ., вартістю 249 381 грн.; блок допоміжних приміщень (літ. В), загальною площею 83,3 м. кв., вартістю 148 311 грн.; огорожа (№1), площею 40,5 м. кв., вартістю 53 077 грн.; виробничі приміщення (літ. А), загальною площею 763,6 м. кв., вартістю 1 429 408 грн. Вартість зазначеного майна визначена з урахуванням вартості земельної ділянки площею 0,2641 га без урахування ПДВ (а. с. 18).

22.12.2016 року Калуським міськрайонним відділом ДВС на адресу ПП «Каретний Двір» було надіслано листа №10164, яким скаржника та стягувача повідомлено про результат експертної оцінки описаного і арештованого майна (а. с. 5).

Не погоджуючись із результатом оцінки майна, ПП «Каретний Двір» подало до Калуського міськрайонного відділу ДВС заяву про рецензування звіту про оцінку арештованого майна, посилаючись при цьому на Закон України «Про виконавче провадження» №606-14 від 21 квітня 1999 року (а. с. 7).

Листом №1510 від 17.02.2017 року Калуський міськрайонний відділ ДВС відмовив у задоволенні заяви ПП «Каретний Двір» про рецензування звіту про оцінку майна, посилаючись на новий порядок оскарження оцінки згідно правил ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (а. с. 6).

Задовольняючи частково скаргу ПП «Каретний двір» в частині визнання незаконним та скасування висновку про вартість обєкта оцінки, складеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що звіт №809 від 18 листопада 2016 року оформлений з порушенням положень національних стандартів щодо оцінки майна, зокрема Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1442, а саме ФОП ОСОБА_7, здійснюючи оцінку майна, не ознайомилася з обєктом дослідження та не врахувала при оцінці його реальний стан, внаслідок чого оскаржуваний висновок містить недостовірну інформацію щодо вартості майна, описаного та арештованого в ході виконавчого провадження. Тому наявними є підстави для його скасування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 14 ЦПК України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 цього закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 цього закону у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що державний виконавець при залученні суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки описаного та арештованого майна в даному виконавчому провадженні діяв правомірно.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України.

В силу дії п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження») є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії.

Тому учасник виконавчого провадження має право оскаржувати таку оцінку до суду в процесуальному порядку, передбаченому діючим законодавством України.

Наведеним спростовуються доводи апелянта, що суд першої інстанції, поновлюючи заявнику строк подання скарги саме на дії державного виконавця, визнав незаконним та скасував висновок про вартість майна, при цьому залишив поза увагою, що в даному випадку висновок про вартість обєкта оцінки не є дією державного виконавця.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, адже ПП «Каретний Двір» не зверталося до державного виконавця із запереченням щодо оцінки майна, а тільки подало заяву про рецензування звіту про оцінку майна для визначення можливих помилок експерта у самому процесі проведення оцінки. Судом вказана обставина була врахована при вирішенні питання поновлення процесуального строку на оскарження дій державного виконавця по проведенні оцінки описаного та арештованого майна. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази і їх не надано суду апеляційної інстанції.

Не узгоджуються з наведеними нормами процесуального права доводи апелянта що суд безпідставно взяв до уваги поданий ПП «Каретний Двір» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 23.02.2016 року, а також звіт про оцінку майна від 22.07.2017 року.

Правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна і майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам, регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з приписами ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 9 вказаного закону методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Судом першої інстанції встановлено, що звіт №809 від 18 листопада 2016 року оформлений суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 з порушенням положень національних стандартів щодо оцінки майна, а саме Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1442, оскільки, здійснюючи оцінку майна, ФОП ОСОБА_7 не ознайомилася з обєктом дослідження та не врахувала при оцінці його реальний стан, внаслідок чого оскаржуваний висновок містить недостовірну інформацію щодо вартості майна, описаного та арештованого в ході виконавчого провадження.

Більше того, як вбачається із письмового клопотання ОСОБА_7 про розгляд справи без її участі (а.с. 130), остання вказала, що станом на 23.05.2017 року з огляду на положення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» строк дії оскаржуваного звіту сплив. Крім того, після направлення оскаржуваного звіту про оцінку описаного та арештованого майна нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: вул. Фабрична, 9, м. Калуш, боржником (власником) було внесено ряд покращень, які не включені до звіту. Відповідно їх вартість не була оцінена.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та наведених норм матеріального права, які регулюють дані спірні правовідносини, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про обґрунтованість скарги ПП «Каретний двір» в наведеній частині.

Відмовляючи в задоволенні вимог скарги про зупинення торгів описаного і арештованого майна, суд першої інстанції виходив з того, що зупинення виконавчого провадження не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, у звязку з чим такі вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій визначені ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту наведеної статті слідує, що повноваженнями щодо зупинення вчинення виконавчих дій наділений виключно державний виконавець.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Однак, ПП «Каретний двір» не заявляло вимог про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог скарги ПП «Каретний двір» про зупинення торгів описаного і арештованого майна.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, та не містять підстав для скасування або зміни ухвали суду.

З огляду на викладене та з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_3» слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_3» відхилити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 01 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_8