Справа №2-3630/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.

при секретарі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Житомирська міська рада, про виділ в натурі приміщень та господарських будівель житлового будинку та встановлення порядку користування земельними ділянками,

встановив:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа Житомирська міська рада, в якому просив суд виділити йому в натурі 29/100 частин житлового будинку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі, встановити порядок користування присадибною земельною ділянкою площею 0,1000 га, виділивши йому в користування земельну ділянку відповідно до його частки в праві власності на будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою, яка прилегла до будинку і присадибної земельної ділянки на період до припинення права користування нею за договором оренди згідно рішення Житомирської міської ради № 177 від 14.07.2011 року відповідно до його частки в праві власності на будинок.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що позивач та його рідний брат ОСОБА_3 отримали у спадщину кожен по 29/100 частин житлового будинку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі після смерті своїх батьків. Співвласником іншої частини будинку (42/100) є ОСОБА_7

Крім того, на спірній земельній ділянці ОСОБА_3 у 2010 році побудовано житловий будинок, право власності на якій за ним зареєстровано та присвоєно адресу - пров. Піонерських Таборів, 6А.

Відповідно до п.7 рішення Житомирської міської ради № 177 від 14.07.2011 року за будинковолодінням № 6-6-а по вул. Піонерських таборів на підставі документів із землеустрою КП «Житомирський міський центр земельних відносин» визначено межі земельної ділянки площею 0,2000 га, з яких загальна площа земельної ділянки, яка може бути передана у власність співвласникам будинковолодіння для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд становить 0,1000 га та 0,1000 га може бути передана в оренду співвласникам будинковолодіння для вказаних потреб. Співвласникам будинку рекомендовано визначити порядок користування земельною ділянкою. Цим же рішенням міської ради відповідачу ОСОБА_3 передано у власність 0,0361 га з присадибної земельної ділянки 0,1000 га. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: пров. Піонерських Таборів, 6А.

Оскільки між позивачем та відповідачами не досягнуто згоди про розділ та використання будинку і належної до нього земельної ділянки, позивач звернувся до суду про виділ в натурі належних йому 29/100 частин житлового будинку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі та встановлення порядку користування у визначених міською радою межах земельною ділянкою площею 0/1000 га, яка може бути передана у власність співвласникам будинковолодіння для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), відповідно до частки кожного в праві власності на будинок та одночасно просив суд визначити і порядок користування земельною ділянкою площею 0,1000 га, яка може бути передана в оренду співвласникам будинковолодіння для вказаних треб згідно рішення міської ради № 177 від 14.07.2011 року.

В подальшому, після смерті ОСОБА_7, залученням у справу правонаступників, позивач 26.06.2015 року уточнив позовні вимоги, і просив суд виділити йому в натурі слідуючи приміщення та господарські будівлі житлового будинку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі: 2-1 коридор, площею 3,1 кв.м; 2-2 кухню, площею 10,5 кв.м; 2-3 кімнату, площею-9,7 кв.м.; 2-4 кімнату, площею 13,8 кв.м; 2-5-санвузол, площею 2,9 кв.м.; сарай «В», що становить 30/100 частин житлового будинку;

Виділити в користування позивачу частину присадибної земельної ділянки по пров. Піонерських Таборів, 6 в м.Житомирі (загальна площа 0,1000 га), яка може бути передана у власність відповідно до його частки в праві власності на будинок в розмірі 0,0257 га = № 6(0,0150 га) + № 7 (0,0008 га) + № 8 (0,0053 га) + № 11 (0,0032 га) + №12 (0,0014 ) , з яких: № 11- 0,0032 га із 0,0065 га у спільному користуванні з ОСОБА_3 та №12_- 0,0014 га із 0,0040 га у спільному користуванні з ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4.

Виділити в користування земельну ділянку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі (загальна площа 0,1000 га), яка може бути передана за договором оренди згідно рішення Житомирської міської ради № 177 від 14.07.2011 року в розмірі 0,0290 га = № 16 (0,0280 га) + №17 (0,0010 га), з яких: № 17 (0,0010 га) із 0,0020 га у спільному користуванні з ОСОБА_8, ОСОБА_4.

В додаткове обґрунтування, позивач вказав, що у висновку будівельно-технічної експертизи наведено варіант виділу з незначним відхиленням від частки в праві власності ( 30/100 або 1,6 кв.м), який відповідає фактичному користуванню будинком ОСОБА_3 і влаштовує сторони. Відповідно до ст.152 ЖК цей варіант погоджено міською радою. Згідно земельно-технічної експертизи наведено один прийнятний для позивача варіант за яким йому може бути виділено земельну ділянку для приватизації та 3 варіанти, за якими йому може бути виділено земельну ділянку в оренду.

У судовому засіданні позивач і його представник, позов підтримали й просили його задовольнити. Від відповідача ОСОБА_6, представника Житомирської міської ради подані заява про розгляд справи у їх відсутність. Представники відповідача ОСОБА_3 заперечили проти позову, інші відповідачі не визначилися.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що одним із співвласником житлового будинку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі була ОСОБА_7, яка за договором купівлі-продажу від 18.11.1982 року придбала 42/100 частини житлового будинку, жилою площею 25,2 кв.м. на земельній ділянці розміром 910 кв.м. по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі.(т.1. а.с.62).

У звязку з смертю останьої судом було залучено правонаступників ОСОБА_4 та ОСОБА_8, який 17.10.2016 року помер. (т.5 а.с.68)

23.06.2017 року судом залучено правонаступників ОСОБА_8 ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Одночасно, судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували у шлюбі від якого мають дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку спадкування після батька і матері належить по 29/100 частин житлового будинку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину, витягом про реєстрацію прав власності, довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської міської ради №А-3149 від 27.07.2012 (т.1 а.с. 11-13, 24,59, 60).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину від 19.05.1986 року будинок за вищевказаною адресою, деревяний, обкладений цеглою, жилою площею 25,2 кв. м., розташований на земельній ділянці розміром 910 кв. м., до будинку належить сарай «В», погріб «Б», туалет «У І», туалет «У» та огорожа №1 та №3.

Одночасно судом встановлено, що згідно поверхового плану від 19.11.1974 року жила площа вищевказаного будинковолодіння «А» по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі складала 35,2 кв.м., підсобна 20 кв.м.,загальна 55,2 кв.м., що включало (т.2 а.с. 195,201,202):

1-1 кухня (7,8 кв.м.);

1-2- кладовка (2,1 кв.м.);

1-3- кухня (використовувалася як жила кімната) (10 кв.м.);

1-4- жила кімната (11,2 кв.м.);

1-5- жила кімната (14 кв.м.);

1-6 тамбур (10.1 кв.м.)

В подальшому на 1980 рік було здійснено перепланування та самовільні прибудови до вищевказаного будинковолодіння «А» по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі, у звязку з чим, як вбачається з поверхового плану від 28.11.1980 р. вищевказане будинковолодіння лит.А складалося:

1-1- жила кімната (13,9 кв.м.);

1-2 коридор (6,3 кв.м.);

1-3 - кухня (9,9 кв.м.);

1-4- жила кімната (21,5 кв.м.);

1-5- жила кімната (14,0 кв.м.);

1-6 - тамбур (10,10 кв.м.)

Як вбачається з поверхового плану,затвердженого 28.11.1980 р., ОСОБА_13 здійснено, зокрема самовільно пристроєно жилу кімнату, коридор, кухну, та збільшено кімнату за рахунок кухні (т.2 а.с.209). Проте, як вбачається з поверхового плану, затвердженого 28.11.1980 р. (т.4 а.с.70) вищевказані самовільні прибудови здійснено ОСОБА_14, зокрема самовільно пристроєно жилу кімнату, коридор, кухню, збільшено кімнату за рахунок кухні, прибудовано сені площею 10,90 кв.м. на місці бувшого тамбура.

Таким чином, поверхові плани,затверджені 28.11.1980 р. містять суперечливі дані щодо площі та осіб, які здійснювали самовільні прибудови.

21.10.1980 р. ОСОБА_14,оформлено заказ №2131 на нач. міжгорбюро техінвентаризації з проханням здійснити реєстрацію змін у звязку із здійсненими прибудовами. (т.4 а.с. 95).

Одночасно матеріали інвентарної справи не містять відомостей про прийняття в експлуатацію вищевказаних самовільних прибудов за заявою ОСОБА_14

Крім того, із довідки характеристики за №153-А-3149 від 23.04.1986 року, виданої ОСОБА_3, Житомирським МБТІ для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, вбачається, що по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі знаходиться:

А жилий будинок (жила площа 25,2 кв.м);

В сарай;

Б погреб;

Г сарай (самовільно збудований ОСОБА_13П.);

Д сарай (самовільно збудований ОСОБА_13П.);

Ж гараж (самовільно збудований ОСОБА_7О.);

З гараж (самовільно збудований ОСОБА_13П.);

И сарай (самовільно збудований ОСОБА_13П.);

У туалет;

У1 туалет;

№1,№3 огорожа

В будинковолодінні наявні самовільно перебудовані приміщення кімната 2-3, яка збільшена за рахунок кухні. (т.4 а.с.116)

Як вбачається з витягу рішення Богунської райради народних депутатів від 20.04.1988 р. №121 архітектору району дозволено прийняти в експлуатацію зроблені жилі прибудови та внутрішнє переобладнання жилого будинку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі на імя громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Жилі прибудови складаються: три жилі кімнати загальною площею 36,00 кв.м., підсобні приміщення площею 22,7 кв.м.. Крім прибудов,заявники мають в користуванні дві жилі кімнати площ. 21,50 кв.м. (т.4 а.с.127).

Згідно акту про прийняття прибудови по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі від 26.04.1988 р., самовільні прибудови здійснено ОСОБА_3, ОСОБА_3, у період з травня 1976 по березень 1988 року, прийняті в експлуатацію з квітня 1988 р.

Як вбачається з вищевказаного акту:

у користуванні ОСОБА_3 перебуває: жила кімната площею 13,8 кв.м., жила кімната площею 8,30 кв.м.,кухня площею 6,30 кв.м. (жила кімната площею 11,20 кв.м. була у користуванні);

у користуванні ОСОБА_2 перебуває: жила кімната площею 13,9 кв.м., коридор площею 6,30 кв.м.,кухня площею 10,10 кв.м. (жила кімната площею 10,00 кв.м. була у користуванні);

15.05.2007 року ОСОБА_3 здійснено замовлення №3442 на начальника Житомирського обласного державного КП по технічній інвентаризації щодо проведення інвентаризації будинку пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі для реєстрації змін в звязку з виконаними добудовами (т.4 а.с.160). Як вбачається з абрису від 20.06.2007 року здійснено надбудову літера 31 з ракушняка обкладеного цеглою, гараж літера Й (т.4 а.с.161).

26.11.2009 року ОСОБА_3 здійснено замовлення №6952 на начальника Житомирського обласного державного КП по технічній інвентаризації щодо проведення інвентаризації будинку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі для реєстрації змін в звязку з виконаними добудовами (т.4 а.с.165)

Як вбачається із зведеного оціночного акту від 07.11.2009 року по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі знаходилися самовільно побудований: житловий будинок літ. З, гараж Й, прибудова а. В подальшому погоджено ОСОБА_3, який є забудовником житлового будинку «З», гаражу «Й» по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі, прийняття в експлуатацію житлового будинку «З», гаражу «Й», надано постійну адресу - пров. Піонерських Таборів, 6 А.

28.10.2010 р. ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по пров. Піонерських Таборів, 6 А. (т.4 а.с. 188)

Одночасно судом встановлено, що 29.07.2010 року позивачем ОСОБА_2 здійснено замовлення №3218 на начальника Житомирського обласного міжміського БТІ щодо проведення інвентаризації будинку пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі для реєстрації змін в звязку з виконаними добудовами (т.4 а.с.196).

25.10.2011 року позивачем здійснено замовлення №12866 на начальника Житомирського обласного міжміського БТІ щодо проведення інвентаризації будинку пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі щодо реєстрації поточних змін в звязку з виконаними добудовами (т.4 а.с.197).

Як вбачається з листа начальника КП «Житомирське обласне міжміське БТІ» Житомирської обласної ради за №А-3149 від 21.08.2013 року 26.11.2011р. проведеною інвентаризацією житлового будинку за а вищевказаною адресою було встановлено, що гр. ОСОБА_2 було здійснено самовільну прибудову загальною площею 6,2 кв.м. та право власності на неї не визнано. (т.4 а.с. 207) та відмовлено у наданні висновку щодо технічної можливості виділити в натурі частку з обєкта нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Житомир, пров. Піонерських Таборів, 6

Згідно висновку експертизи (т.2 а.с. 8 на звороті) самовільною прибудовою 2-6, загальною площею 6,2 кв.м., є вітальня.

Матеріали інвентаризаційної справи не містять відомостей щодо прийняття в експлуатацію самовільної прибудови , здійсненої ОСОБА_2, інших доказів щодо узаконення самовільної прибудови, суду позивачем не надано.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ обєкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні обєкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному обєкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є обєктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво обєкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на обєкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а й обєкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій обєкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі обєкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації).

Поняття реконструкції обєкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Отже, норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції обєкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо) (розділ 3.4 Методичних рекомендацій).

При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна.

(Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від30.09.2015 року у справі №6-286цс15)

Такти чином, встановивши, що матеріали інвентаризаційної справи не містять відомостей щодо прийняття в експлуатацію самовільної прибудови, здійсненої ОСОБА_2 по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі, інших доказів щодо узаконення самовільної прибудови, суду позивачем не надано, суд дійшов висновку про неможливість здійснити позивачеві виділ в натурі 30/100 частин у вищевказаному домоволодінні, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Одночасно, позивачем заявлено вимоги: виділити в користування позивачу частину присадибної земельної ділянки по пров. Піонерських Таборів, 6 в м.Житомирі (загальна площа 0,1000 га), яка може бути передана у власність відповідно до його частки в праві власності на будинок в розмірі 0,0257 га = № 6(0,0150 га) + № 7 (0,0008 га) + № 8 (0,0053 га) + № 11 (0,0032 га) + №12 (0,0014 ) , з яких: № 11- 0,0032 га із 0,0065 га у спільному користуванні з ОСОБА_3 та №12_- 0,0014 га із 0,0040 га у спільному користуванні з ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4.

Виділити в користування земельну ділянку по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі (загальна площа 0,1000 га), яка може бути передана за договором оренди згідно рішення Житомирської міської ради № 177 від 14.07.2011 року в розмірі 0,0290 га = № 16 (0,0280 га) + №17 (0,0010 га), з яких: № 17 (0,0010 га) із 0,0020 га у спільному користуванні з ОСОБА_8, ОСОБА_4.

Як розяснено судам в п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 р. №7 виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою.

Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Враховуючи, що здійснити виділ в натурі позивачеві належної йому частки у вищевказаному будинку неможливо до узаконення здійсненої ним самовільної прибудови, суд вважає за неможливо задовольнити позовні вимоги та виділити позивачеві у користування спірні земельні ділянки по пров. Піонерських Таборів, 6 в м. Житомирі, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст.. 181,316,317,356, 364 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них», Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55., ст. 88, ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оголошення повного тексту 03.11.2017 р. о 14-15

Суддя О.М. Зосименко