233 № 233/3304/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінов О.С.,

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору дійсним. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачкою по справі ОСОБА_2І він перебував у шлюбі з 08.11.2000 року до 15.05.2012 року. У період спільного проживання вони придбали будинок за адресою м. Костянтинівка, вул. Незалежності (колишня Октябрська), 392, відповідно до договору купівлі-продажу від 23.01.1998 року. Після розірвання шлюбу, між ним та відповідачем по справі було укладено усний договір, відповідно до якого він сплатив їй суму 3500 доларів США для купівлі квартири, в рахунок належної колишній дружині частини будинку та оформити відповідні документи у нотаріуса. Він виконав свою частину угоди та сплатив відповідачці обумовлену суму 09.07.2012 року згідно розписки. Після цього він та відповідачка по справі неодноразово виїздили за межі України та не мали можливості оформити відповідні документи. У січні 2016 року він звернувся до відповідачки в усному порядку з проханням оформити документи у нотаріуса, але отримав відмову, мотивовану тим, що його колишня дружина не бажає оформлювати документи оскільки не має на це коштів та не має бажання ходити до нотаріусів. Тому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу від 09 липня 2012 року, укладений між ним та відповідачкою, згідно якого продавець ОСОБА_2 продає, а покупець ОСОБА_1 купує та сплачує вартість у розмірі 3500 доларів США (90 980,40 грн.) за майно 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Незалежності (колишня Октябрська), 392, та визнати за ним право власності на нерухоме майно - будинок №392 по вул. Незалежності (кол.Октябрська) в м. Костянтинівці Донецької області загальною площею 59,40 кв.м. що складається з: А-1 будинок ( у т.ч. а-1 сіні, а1-1 веранда) Б-1 літня кухня, В-1 погріб, Г-1 сарай, Д водопровід, №1,2 огорожа.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не зявилися, підтримали позовні вимоги у письмовій заяві на адресу суду, просили розглянути справу за їй відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала письмову заяву в якій позовні вимоги визнала повністю, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2000 року, який було розірвано 15.05.2012 року, що підтверджується свідоцтвами про одруження серії 1-НО №114118 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-HO № 226859 виданого відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ (а.с.8-9).

За час спільного проживання ними був придбаний житловий будинок за адресою м. Костянтинівка, вул. Незалежності (колишня Октябрська), 392, відповідно до договору купівлі-продажу від 23.01.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 Договір був укладений від імені позивача ОСОБА_1 (а.с.10).

Після розірвання шлюбу, між позивачем та відповідачем по справі було укладено усний договір відповідно до якого позивач в рахунок вартості частини будинку відповідачки, сплатив їй суму 3500 доларів США, які вона отримала 09.07.2012 року у присутності свідка згідно розписки (а.с.11) та мали намір оформити відповідні документи у нотаріуса.

У січні 2016 року позивач звернувся до відповідачки в усному порядку з проханням оформити документи у нотаріуса, але отримав відмову.

Вищенаведені факти, встановлені судом, повністю визнаються сторонами, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Таким чином, судом встановлено, що всі істотні умови вищевказаного договору купівлі-продажу виконані. Розрахунок за нерухоме майно проведено, майно передано.

Вартість спірного майна, згідно Звіту про оцінку майна становить 44854,00 грн. (а.с.14-15).

Статтею 328 ЦК передбачено , що Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України - право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В силу ст. 209 ч.1 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 2 ст. 220 ЦК України встановлено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст. 392 ч.1 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Враховуючі вищевикладене, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

У звязку із задоволенням позову та оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менш 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 204, 220, 334, 657 ЦК України, ст.ст.10, 60,88,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 09 липня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якого продавець ОСОБА_2 продає, а покупець ОСОБА_1 купує та сплачує вартість 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Незалежності (колишня Октябрська), 392.

Визнати за ОСОБА_1, який народився 29 листопада 1958 року в м. Костянтинівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, право приватної власності на нерухоме майно - будинок № 392 (триста девяносто два) по вул. Незалежності (кол.Октябрська) в місті Костянтинівка Донецької області, загальною площею 59,40 кв.м., що складається з: А-1 будинок (у т.ч. а-1 сіні, а1-1 веранда) Б-1 літня кухня, В-1 погріб, Г-1 сарай, Д водопровід, №1,2 огорожа).

Стягнути з ОСОБА_4, яка народилася 09 серпня 1961 року у м. Шахтинськ Карагандинської області, на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення є правовстановлюючим документом та підлягає державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя