АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/118/17 Номер провадження 22-ц/786/1789/17Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

За участю секретаря : Лимар О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 Хаммад-огли на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 29 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 Хаммад-огли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка", Шишацької селищної ради, треті особи на стороні відповідача - Шишацька районна державна адміністрація, Відділ держгеокадастру у Шишацькому районі Полтавської області, про встановлення членства в колгоспі, визнання права власності на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 29 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 Хаммад-огли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка", Шишацької селищної ради, треті особи на стороні відповідача - Шишацька районна державна адміністрація, Відділ держгеокадастру у Шишацькому районі Полтавської області, про встановлення членства в колгоспі, визнання права власності на земельну частку (пай) відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 Хаммад-огли, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема вказує на те, що позивач свого часу був включений до списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), проте останній йому не видавався, чим порушено його право.

Також до апеляційної скарги свого представника в частині строків позовної давності приєднався ОСОБА_3 Хаммад-огли, який підтримуючи скаргу, просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги. Вважає, що його права є порушеними з моменту отримання відповіді з Відділу Держгеокадастру в Шишацькому районі 22.11.2016 року щодо внесення його в списки осіб, що мають право на земельну частку та підтвердження факту не отримання останньої.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно запису в трудовій книжці УКР № 0439193, ОСОБА_4 23.11.1988 року був прийнятий у члени колгоспу імені Петровського Шишацького району Полтавської області, який 21.11.1992 року було реорганізовано в КПСП « Україна» ( на даний час ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» ).

Відповідно до запису в трудовій книжці від 06.05.1997 року позивач був виведений з членів КПСП «Україна» в звязку з втратою трудових відносин з господарством (систематичні прогули).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 вказував, що на час розпаювання він являвся членом сільськогосподарського підприємства та був включений в додаток №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, проте сертифікат на право на земельну частку (пай) йому не видавався, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив факт відсутності отримання позивачем сертифікату на земельну частку (пай), так як підприємством останній не видавався оскільки працівник не виробляв встановлені в господарстві вихододні, про що йому було достовірно відомо. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності, що є окремою підставою для відмови в судовому захисті, враховуючи, що розпаювання в підприємстві відбулось 20 років тому, і за весь цей час позивач не ініціював питання отримання земельного паю.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком місцевого суду.

Згідно п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з архівної довідки архівного відділу Шишацької райдержадміністрації № 01-47/18 від 20.04.2017 року, у протоколі №25 засідання правління колгоспу ім. Петровського с. Тищенки Шишацького району Полтавської області від 25.11.1988 року є рішення про прийняття ОСОБА_4 Х в члени колгоспу, при цьому по батькові повністю не вказано. А у протоколі № 14 засідання правління КПСП «Україна» с. Тищенки Шишацького району Полтавської області від 06.05.1997 року є рішення про виключення ОСОБА_4 Хаммід-огли з членів КПСГП за прогули та втрату звязків з господарством.

Також в довідці було зазначено, що списки членів господарства на отримання земельного паю та списки до державного акту на право колективної власності на землю колгоспу ім. Петровського (КПСГП «Україна») на державне зберігання до архівного відділу райдержадміністрації не надходили, в звязку з чим немає можливості підтвердити чи спростувати факт чи був включений ОСОБА_4 до зазначених списків.

В звязку з необхідністю уточнення інформації місцевим судом було зроблено запит до відділу держгеокадастру у Шишацькому районі, з відповіді якого від 10.05.2017 року за № 8-1628-99.4-28/2-17 вбачається те, що ОСОБА_3 був включений в список до державного акту на право колективної власності КПСП «Україна» Шишацького району Полтавської області № ПЛ-1, зареєстрований в книзі реєстрації за № 1 09.02.1995 року, але згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат йому не видавався.

Як вбачається з додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю - під № 338 зазначено «ОСОБА_4 ОСОБА_5 Огли», вірним прізвищем позивача є «ОСОБА_3 Хаммад огли».

Крім того, в ході розгляду справи представник позивача повідомила, що її довіритель знав про відмову в отриманні сертифікату на земельну частку (пай) іще наприкінці 90 років, минулого століття, оскільки з цим питанням він підходив до керівництва господарства, яке мотивувало відмову у видачі сертифікату не виконанням ним мінімуму трудової участі.

Також встановлено, що сам позивач з свого постійного місця проживання нікуди не виїжджав, постійно підробляв на підприємстві без прийняття його в члени, тому фактично працюючи в господарстві та мешкаючи на території розташування сільськогосподарського підприємства, достовірно знав про хід розпаювання земель у відповідача.

Між тим, впродовж 20 років не використав своє право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, не оскаржував рішення комісії з розпаювання в частині не внесення його до списку (уточнених списків) осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), не цікавився вірністю написання свого прізвища в списках, які є додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно ст. 71 ЦК УРСР, 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено(позовна давність) встановлюється в три роки

Стаття 75 ЦК УРСР визначала обовязковість застосування позовної давності незалежно від заяви сторони.

У відповідності до положень ст. 76 ЦК УРСР, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Аналогічні позиції викладені і в положеннях нового Цивільного Кодексу України, 2004 року.

Проте, чинне на даний час цивільне законодавство передбачає наявність заяви про застосування строків позовної давності, яка була подана відповідачем в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів не приймає до уваги твердження позивача як особи, яка приєдналась до апеляційної скарги, про те, що він дізнався про своє порушене право після отримання відповіді з Відділу Держгеокадастру в Шишацькому районі 22.11.2016 року щодо внесення його в списки осіб, що мають право на земельну частку та підтвердження факту не отримання останньої. При цьому, ОСОБА_4 не зазначає причин, які завадили йому своєчасно звернутись з таким запитом до відділу держгеокадастру чи іншого компетентного на той час органу.

Врахувавши, що сам позивач не заперечував, що йому було відомо про розпаювання земель, яке відбулося після отримання державного акту в лютому 1995 року, проте з позовом до суду він звернувся лише 27.02.2017 року, не надавши будь-яких належних та переконливих доказів щодо причин поважності пропуску строку позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову внаслідок пропуску строку позовної давності.

Апеляційна скарга не містить нових фактів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки обставин, з якими повязано обрахування строків позовної давності.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду як постановленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 Хаммад-огли відхилити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 29 травня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1