Номер провадження №2-в/325/10/2017
Єдиний унікальний номер №325/854/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді : Апалькової О.М.,

при секретарі: Цукановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Приазовське цивільну справу за заявою Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_1» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про відновлення втраченого судового провадження, -

В С Т А Н О ВИ В:

13 червня 2017 року Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро ОСОБА_1» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернулося до Приазовського районного суду Запорізької області із заявою про відновлення втраченого судового провадження.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що у проваджені судді Новоазовського районного суду Донецької області, з квітня 2013 року знаходилась цивільна справа №238/1053/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «ІЛЛІЧ ОСОБА_1» про визнання недійсним договору оренди землі, зареєстрованому в Новоазовському РВ ДРФ, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис №17 від 10.08.2010 року За результатами розгляду справи у судовому засіданні 14 серпня 2014 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Однак копії вступної та резолютивної частини рішення сторонами у справі 14.08.2014 року видано не було. Повний текст рішення не отримував. Крім того, ані повний текст рішення, ані його вступна та резолютивна частини не оприлюднені в Єдиному реєстрі судових рішень.

Не погоджуючись з рішенням, у встановлені законодавством строки 26.08.2014 року поштою направлено апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

Проте з 26.08.2014 року територію Новоазовського районного Донецької області окуповано незаконними військовими формуваннями, у звязку з чим роботу Новоазовського районного суду Донецької області припинено.

Через вторгнення незаконних військових формувань йому не відомо, чи була отримана судом апеляційна скарга на рішення. Повідомлення про вручення поштового відправлення повернуто не було.

Відповіддю апеляційного суду Донецької області (м.Маріуполь) підтверджено, що станом на 01.06.2017 року до суду апеляційної інстанції матеріали справи не надходили.

Таким чином, всі матеріали справи залишились у суді.

До 26.08.2014 року ним у виробничих цілях використовувались адміністративна будівля, розташована за адресою: Донецька область, Новоазовський район, с.Безіменне, вул.Сільськогосподарська, буд.67. У вказаній будівлі знаходились всі документи, повязані з його діяльністю, у т.ч матеріали, повязані з розглядом справи (позовна заява, додатки до неї, заперечення на позовну заяву та ін.). З 26.08.2014 року до теперішнього часу заблоковано доступ працівників до вказаної будівлі, у звязку з чим він немає можливості надати зазначені вище документи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р населені пункти Новоазовського району, зокрема м.Новоазовськ та с.Безіменне, включені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Він немає можливості звернутися до суду для отримання належним чином засвідченої копії рішення та інформації стосовно набрання ним законної сили.

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до нього з вимогою припинити користування земельною ділянкою, площею 4.4600 га (кадастрові номери :12:000:3552, :12:000:3553, :12:000:3553), що розташована на території Новоазовської районної ради та яка є предметом Договору. При цьому ним було надано:

-належним чином не завірену копію вступної та резолютивної частини рішення, отриману позивачем за допомогою факсимільного звязку (номер факсу 3-22-60), де датою отримання такої копії зазначено 07.04.2015 року, тобто вже після припинення роботи судом;

-належним чином не завірену копію повного тексту рішення, де датою набрання рішенням законної сили вказано 25.08.2014 року (яка відповідно до ч.3 с. ст. 67, 73 Кодексу законів про працю була вихідним днем), тобто коли строк для подання апеляційної скарги не закінчився.

У вересні 2016 року ним виявлено, що в порушення умов Договору, позивач самовільно зайняв та використовує земельну ділянку, посилаючись на рішення, яке по суті не набрало законної сили.

На теперішній час відсутнє належним чином оформлене рішення (як його повний текст, так і вступна та резолютивна частини), а також будь які достовірні дані про набрання рішенням законної сили.

У звязку з ситуацією, що склалася, він позбавлений можливості оскаржити рішення відповідно до приписів чинного законодавства та захистити своє порушене зацікавленою особою право орендаря.

З огляду на викладене, вважає за необхідне відновити втрачене судове провадження у справі №238/1053/13-ц, зокрема, ухвалене рішення, з ціллю подальшого оскарження рішення.

Відповідно до ст. 404 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи. Як вбачається із змісту заяви та доданих до неї документів, рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «ІЛЛІЧ - ОСОБА_3» про визнання недійсним договору оренди землі №286 від 01.04.2010 року ухвалив Новоазовський районний суд Донецької області.

Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Новоазовському районному суду Донецької області, визначена підсудність Приазовського районного суду Запорізької області.

Просить суд відновити втрачене судове провадження по справі №238/1053/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ДП «ІЛЛІЧ ОСОБА_3» про визнання недійсним договору оренди землі №286 від 01.04.2010 року.

В судове засідання заявник, Дочірнє підприємство «ІЛЛІЧ ОСОБА_3» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургічний комбінат імені Ілліча» не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив задовольнити заяву в повному обсязі (а.с. 38)

Заінтересована особа, ОСОБА_2 для розгляду справи у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 39).

Суд, перевіривши надані заявником матеріали справи, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого судового провадження в частині судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Новоазовського районного суду Донецької області з позовною заявою до Дочірнього підприємства «ІЛЛІЧ ОСОБА_3» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургічний комбінат імені Ілліча» про визнання недійсним договору оренди землі.

14.08.2014 року Новоазовським районним судом Донецької області було винесено рішення по цивільній справі № 238/1053/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «ІЛЛІЧ ОСОБА_3» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургічний комбінат імені Ілліча» про визнання недійсним договору оренди землі, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, визнано недійсним договір оренди землі №286 від 01.04.2010 року, укладений між ОСОБА_2 та дочірнім підприємством " Ілліч ОСОБА_1" публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургічний комбінат імені Ілліча», зареєстрований 10 серпня 2010 року в державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за № 17, стягнуто з дочірнього підприємства «Ілліч ОСОБА_3» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургічний комбінат імені Ілліча» на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 114 гривень 70 копійок за проведення експертизи 900,48 гривень та 2649,60 гривень.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 403 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі статті 407 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах міститься: копія повного тексту рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 14.08.2014 року про справі №238/1053/13-ц, яким позовні вимоги задоволено, копія вступної та резолютивної частини рішення від 14.08.2014 року, апеляційна скарга від 26.08.2014 року та інші документи.

Згідно довідки, виданої Апеляційним судом Донецької області від 01.06.2017 року № 3.12-08/2/2017 на запит №120Д/376 від 24.05.2017 року щодо надходження до Апеляційного суду Донецької області цивільної справи №238/1053/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ДП «ІЛЛІЧ ОСОБА_3» про визнання недійсним договору оренди землі за апеляційною скаргою відповідача на рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 14.08.2014 року, судом повідомлене наступне, що за даними автоматизованої системи документообігу суду станом на 01 червня 2017 року вищезазначена цивільна справа на адресу Апеляційного суду Донецької області не надходила (а.с. 4).

Статтею 408 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження. Строк зберігання судового провадження не має значення для вирішення заяви про його відновлення, крім випадку звернення з такою заявою для виконання рішення, якщо строк на пред'явлення виконавчого листа для виконання закінчився і судом не поновлено.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що наявні в справі про відновлення втраченого провадження копії документів, на думку суду є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, суд перевіривши зібрані матеріали, вважає, що заява Дочірнього підприємства " Ілліч ОСОБА_1" Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургічний комбінат імені Ілліча» про відновлення втраченого судового провадження по справі №238/1053/13-ц в частині змісту прийнятого судового рішення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11,60, 131, 402-408 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву Дочірнього Підприємства " Ілліч ОСОБА_1" Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургічний комбінат імені Ілліча», про відновлення втраченого судового провадження задовольнити повністю.

Відновити втрачене судове провадження в частині змісту рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 14.08.2014 року по справі №238/1053/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_1» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Новоазовьского районного суду Донецької області від 14.08.2014 року по справі №238/1053/13-ц (повний текст) в наступній редакції:

238/1053/13-ц

2/238/13/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Новоазовський районний суд Донецької області

у складі:

судді: Китєва А.В.,

при секретарі: Пятигорській О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача

адвоката: ОСОБА_4К

представника відповідача: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоазовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до дочірнього підприємства Ілліч - ОСОБА_1 публічного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду' з вказаним позовом, зазначаючи, що є власником трьох земельних ділянок загальною площею 4,4600 га, кадастрові номери: № :12:000:3552 площею 3,5200 га - рілля, № :12:000:3553 площею 0,8300 га - пасовище, № :12:000:3554 площею 0,1100 га - баг. насадження, які належать йому на підставі державного акту серії ЯЖ № 449657 на право власності на земельну ділянку, зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю і на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 34 від 24.12.2008 року та розташовані на території Новоазовської районної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Виділеними йому земельними ділянками користувалось ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», а потім його правонаступник ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» ВАТ «ММК ім. Ілліча» на підставі укладених раніше договорів оренди земельного паю (долі) від 28.03.2000 р. № 165 і від 25.12.2006 р. № 720.

Після отримання ним, позивачем, державного акту на право власності на земельну ділянку він жодних договорів оренди з відповідачем не підписував. При цьому відповідач продовжував виплачувати йому орендну плату.

В 2011 році позивач вирішив самостійно обробляти земельну ділянку та письмове звернувся до відповідача про дострокове розірвання договору оренди земельного паю, проте відповідач повідомив йому, що це неможливо, оскільки укладено договір оренди землі, який пройшов державну реєстрацію в Новоазовському ЦДЗК. Лише в осені 2012 року позивач :тримав від відповідача екземпляр реєстраційної справи про державну реєстрацію договору оренди належних позивачу земельних ділянок.

Ознайомившись з текстом договору оренди земельної ділянки та додатками до нього . переконався в тому, що цей договір з відповідачем він не укладав. Як убачається з договору, він складається з двох листів, Які не прошнуровані і не пронумеровані. При цьому підпис від імені позивача є лише на останній сторінці другого листа договору. Проте підписи в договорі, в додатковій угоді до нього, а також в додатках до договору позивачеві не належать, а в усіх трьох актах встановлення в натурі меж земельних ділянок підпис позивача зовсім відсутній.

Вважає, що договір є сфальсифікованим відповідачем, що підтверджується також іншими матеріалами наявними у реєстраційній справі. Так, у заяві, без дати підписаній від імені позивача невідомою особою, і в листі начальника районного відділу земельних ресурсів без номера і дати в Новоазовський районний відділ регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» вказано про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем, ОСОБА_2 і ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» ВАТ «ММК ім. Ілліча» строком на 15 років, а в машинописному тексті зареєстрованого договору оренди землі від руки написано - термін 13 років. Просив визнати недійсним договір оренди землі № 286 від 01.04.2010 року, зареєстрований в ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» 10.08.2010 року № 17 (далі - договір), а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник позивача також підтвердив викладенні в позовній заяві обставини та зазначив, що документи, які укладені між сторонами неідентичні між собою, а проведені по справі експертизи підтверджують доводи позивача, що він не підписував документи наявні в реєстраційній справі. На підставі викладеного просив визнати спірній договір оренди землі недійсним.

Представник відповідача ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» ПАТ «ММК ім. Ілліча» ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, надав заперечення проти позову (а. с. 11-13) просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

По-перше, договір укладено відповідно до вимог чинного законодавства та він є дійсним. Відповідно до договору позивач передав, а відповідач прийняв у користування земельну. Для укладання договору позивачем особисто були надані його паспортні дані, Державний акт на право власності на земельну ділянку при виготовленні, видачі та реєстрації якого було складено відповідний план меж земельної ділянки з установленням кадастрового номеру. Сторони сумлінно виконують умови договору: відповідач використовує земельну ділянку позивача за призначенням за що своєчасно та у повному обсязі позивач отримує орендну плату від відповідача.

Договір було укладено в письмовій формі з погодженням усіх наявних істотних умов, позивач на час укладення договору мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його чинний волевиявлення було спрямоване на укладення договору. На час укладення договору був Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073 (далі - Порядок). Пунктами 10-12 Порядку передбачено послідовність дій для реєстрації договору оренди земельної ділянки, згідно якої для висновку про можливість державної реєстрації спеціальним органом державної влади якому надана відповідна компетенція з державної реєстрації договорів, проводиться комплексна: перевірка наданих документів, в тому числі тексту редакції договору на відповідність закону, за результатами якої робиться висновок про відповідність договору чинному законодавству за можливості його державної реєстрації або про відмову в реєстрації. Договір оренди, що укладений між сторонами, зареєстровано у встановленому порядку у Новоазовському РВ ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» (запис від 10.08.2010 року № 17). Тобто договір, укладений між сторонами, повністю відповідає вимогам законодавства та волі сторін.

По-друге, позивач не підтвердив доказами обставини, котрими обгрунтував позовні вимоги.

По-третє, акти встановлення в натурі меж земельної ділянки були підписані сторонами договору і відповідають вимогам законодавства.

Крім того, у судовому засіданні представник відповідача додав, що підстав вважати підпис ОСОБА_2 на договорі сфальсифікованим не можна, оскільки експертом не надано категоричного висновку про те, що підпис від імені орендодавця виконано не ним, а іншою особою.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 показав, шо у 2006 році за місцем роботи в конторі на території агроцеха № 9 він уклав договір оренди земельного паю з комбінатом імені Ілліча. У оренду віддавав земельний пай, а не земельну ділянку, більше ніяких договорів не укладав. Орендну плату отримував з 2006 року, у тому числі і в 2011-2012 роках вважав, що отримує орендну плату за договором оренди земельного паю. У 2011 році просив розірвати договір оренди земельного паю, проте йому на руки видали копію договору оренди земельної ділянки. Він, позивач ніяких документів не підписував, на деяких документах взагалі не було його підпису, а на тих, що стояв підпис йому не належить.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, допитавши в якості свідка позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЯЖ № 449657 від 24.12.2008 року є власником трьох земельних ділянок загальною площею 4,4600 га (а.с.4), кадастрові номери: № :12:000:3552 площею 3,5200 га - рілля, №:12:000:3553 площею 0,8300 га - пасовище, № :12:000:3554 площею 0,1100 га - баг. насадження, які розташовані на території Новоазовської районної ради Новоазовського району Донецької області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 року (а.с.21-23) вбачається, що між сторонами по справі строком на 13 років був укладений у письмовій формі договір оренди землі, який зареєстровано у Новоазовському РВ ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» (запис від 10.08.2010 року № 417).

Судом встановлено, що інженером-землевпорядником ОСОБА_6 за замовленням відповідача на підставі договору № 24 від 28.11,2008 року підготовлено реєстраційну справу про державну реєстрацію договору оренди земельних ділянок між ОСОБА_2, власником земельних ділянок, та Дочірнім підприємством «Ілліч - ОСОБА_1 ВАТ «ММК ім. Ілліча» строком на 13 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоазовської районної ради Новоазовського району Донецької області (а.с.18). В результаті виконаних робіт виготовлена реєстраційна справа в чотирьох примірниках, які зберігаються: 1-й - у реєстратора; 2-й - у орендаря; 3-й - у орендодавця; 4-й - у відділі Держкомзему у Новоазовському районі. У звязку з чим, суд приходить до висновку про ідентичність усіх чотирьох примірників реєстраційної справи.

З примірнику реєстраційної справи позивача (орендодавця) вбачається, що на актах встановлення в натурі меж земельної ділянки без дати (а.с.25-27) відсутній підпис позивача. У заяві позивача, без дати (а.с.29) та листі начальника районного відділу земельних ресурсів без номера і дати (а.с.31), на адресу Новоазовського районного відділу регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» вказано про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем, ОСОБА_2 і ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» ВАТ «ММК ім. Ілліча» строком на 15 років, а в машинописному тексті зареєстрованого договору оренди землі від руки написано - термін 13 років.

З договорів оренди земельного паю (долі) № 165 від 28.03.2000 р. (а.с.112-113) і № 720 від 25.12.2006 р. (а.с.36-37) вбачається, що з початку ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», а потім його правонаступник ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» ВАТ «ММК ім. Ілліча» користувались земельними ділянками позивача.

Згідно довідки відповідача від 13.05.2013 р. (а.с.14), пайщику ОСОБА_2 за 2010-2012 р.р. була нарахована та сплачена орендна плата за його земельну ділянку.

З листа ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» ПАТ «ММК ім. Ілліча» від 31.03.2011 р. (а.с.38) вбачається, що позивач звертався на адресу відповідача з проханням про дострокове розірвання договору оренди земельного паю, але відповідачем останньому було відмовлено з посиланням на укладений договір оренди землі.

З заяви позивача від 27.08.2012 року (а.с.61-а) вбачається, що він звертався на адресу відповідача з запереченнями на укладений договір оренди землі № 286 від 01.04.2010 року.

З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 546 від 10.12.2013 року (а.с.72-77) вбачається, що підпис в графі «підпис» під графою «Орендодавець» в договорі оренди землі №286 від 01.04.2010 р. та в додатковій угоді до договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 р. ймовірно виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою. Виявити більшу кількість розбіжностей, у тому числі інформативних, не вдалося внаслідок стислості і простоти будови підпису.

З висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи № 571/02/572/03 від 05.05.2014 року (а.с. 93-98) вбачається, що підписи від імені ОСОБА_2, що розташовані в двох екземплярах договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 р.; додаткової угоди до договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 р.; актів приймання-передачі земельної ділянки виконано однією особою. Встановити, ким ОСОБА_2 або іншою особою, виконано підпис від його імені, не уявилося можливим внаслідок простоти виконання підпису. Підписи від імені ОСОБА_2, шо розташовані на других екземплярах актів встановлення в натурі меж земельної ділянки виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, згідно з положеннями якої зміст правочину може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.З). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

Згідно з положеннями ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В силу ч.1 ст.210 ЦК України та ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі підлягає державній реєстрації і, виходячи із змісту' ст.ст.210, 640 ЦК України ст. 17 ЗК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі», є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» ВАТ «ММК ім. Ілліча», зареєстровано у Новоазовському РВ ДРФ ДП « Ценрт державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам (запис від 10.08.2010 року № 17).

Враховуючи встановлені судом обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку про те, що спірний договір оренди землі є укладеним, оскільки пройшов державну реєстрацію.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановлене значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При оцінці доказів, суд виходить із положень частини третьої статті 203 ЦК України, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою спрямованою на досягнення певної мети (постанова Верховного Суду від 25.12.2013 р. по справі№ 6-118цс13).

Як вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2000 року та 25 грудня 2006 року ОСОБА_2 уклав з початку ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», а потім з його правонаступником ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» ВАТ «ММК ім. Ілліча» договори оренди земельних часток (паю), за якими передав відповідачу в оренду належні йому на праві власності земельні участки (паї) строком на п'ятнадцять років. Наприкінці 2008 року позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, і, таким чином, став власником конкретної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з виділенням та фіксацією на місцевості меж.

З часу отримання державного акта на право приватної власності на землю власник сертифікату на право на земельну частку (пай) набуває статусу власника конкретної земельної ділянки, тобто змінюється як предмет оренди, так і статус орендодавця, а сертифікат, на підставі якого укладено договір оренди, утрачає чинність, у зв'язку з чим договір оренди земельної частки (паю) слід вважати припиненим.

Цей висновок відповідає п. 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року за яким зобов'язання сторін за договором оренди земельної частки (паю) припиняються, після одержання державного акта на право приватної власності на землю і виділення земельної ділянки в натурі. Отже, саме з метою продовження користування земельною ділянкою позивача, відповідач на підставі розпорядження голови Новоазовської районної держадміністрації № 513 від 30.09.2008 року, тобто ще до фактичного отримання державного акту позивачем уклав угоду № 24 від 28.11.2008 року з інженером-землевпорядником ФО-ГІ ОСОБА_6 про підготовку реєстраційної справи про державну реєстрацію договору оренди земельних ділянок між ОСОБА_2, власником земельних ділянок, та Дочірнім підприємством «Ілліч ОСОБА_1» ВАТ «ММК ім. Ілліча» строком на 13 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоазовської районної ради Новоазовського району Донецької області. З наведеного вбачається, про безпідставність доводів відповідача щодо добровільної передачі позивачем на його адресу правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Суд вважає, також хибними доводи відповідача щодо отримання орендної плати позивачем згідно з умовами договору оренди землі, оскільки як вбачається із довідки відповідача (а.с. 14)орендна плата позивачу нарахована як пайшику, а не як власнику земельної ділянки, інших доказів на отримання орендної плати саме за спірним договором оренди землі відповідачем у судове засідання не надано. При ньому суд керуються п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

Отже проаналізувавши докази і дав їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди землі № 286 від 01.04.2010 року може бути визнаний судом недійсним, оскільки у судовому засіданні позивачем доведено, що його волевиявлення на укладення договору оренди землі з ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_1» не було, оскільки це ствердження позивача підтверджується у сукупності наступними доказами, а саме: допитом позивача в якості свідка, де останній показав, що спірний договір оренди землі не укладав та ніяких документів не підписував; висновками судово-почеркознавчої експертизи та повторної судово-почеркознавчої експертизи, якими встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2. що розташовані в двох екземплярах договору оренди землі, додаткової угоди до договору оренди землі, актів приймання-передачі земельної ділянки, виконано однією особою, ймовірно не ОСОБА_2, а іншою особою: підписи від імені ОСОБА_2, що розташовані на других екземплярах актів встановлення в натурі земельної ділянки виконано не ОСОБА_2 а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису, в той час як на примірнику реєстраційної справ, а позивача (орендодавця) відсутній підпис позивача, що свідчить про не ідентичність усіх примірників реєстраційної справи та елементи фальсифікації з боку відповідача. На це також вказують і інші докази наявні в матеріалах справи, а саме: заява позивача та лист начальника районного відділу земельних ресурсів, на адресу Новоазовського районного відділу регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» де явні розбіжності щодо строку дії спірного договору оренди землі.

Слід також врахувати, що з часу отримання позивачем державного акту, договір оренди земельної частки (паю) втратив свою юридичну силу, подальші орендні стосунки регулюватись договором оренди землі, але позивач - не ініціював дане питання, а відповідач звертався до власника земельних ділянок з проханням переукласти договір і відповідних доказів про це в судове засідання не надав, хоча у відповідності до змісту ч.3 ст.10 ЦПК України кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини на, які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В даному ж випадку позивач, не перешкоджав, з часу отримання державного акту користуватися відповідачу належними йому земельними ділянками до 2011 року, після чого неодноразово письмово звертався на адресу відповідача з проханням про розірвання договору оренди- земельного паю. Відповідач же і на час розгляду справи в суді продовжує всупереч волі його власника користуватись його земельними ділянками, у звязку з чим, позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами.

Положення п.8 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладення договору оренди, ураховуючи при цьому положення ст.6. ч.3 ст.203, ст.ст.316, 317, 319, 321, 651 ЦК України щодо свободи договору, укладення його при наявності вільного волевиявлення особи непорушності права власності та здійснення цього права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору, а тому на підставі ст.203 ЦК України суд визнає спірний договір - недійсним.

Відповідно до вимог ст.ст.79. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 114,70 грн, а також за проведення експертиз 3550,08 гривень згідно квитанцій, що містяться в матеріалах справи (а.с.2. 80. 111).

Керуючись ст.ст.10. 60, 88. 209, 212-215 ЦПК України, Законом України "Про оренду землі", Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними (з наступними змінами і доповненнями до неї), суд.

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Ілліч - ОСОБА_1 публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - задовольнити

Визнати недійсним договір оренди землі № 286 від 01.04.2010 року укладений між ОСОБА_2 та дочірнім підприємством Ілліч-Агро ОСОБА_1» публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", зареєстрований 10 серпня 2010 року в державному підприємстві "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" за № 17.

Стягнути з дочірнього підприємства "Ілліч-Агро ОСОБА_1 Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 114 гривень 70 копійок за проведення експертизи 900.48 гривень га 2649,60 гривень.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Новоазовський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були Присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В Китаєв

Рішення у справі №238/1053/13-ц може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О.М.Апалькова