Справа № 242/2315/17
Провадження № 2/242/1083/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря Яцканич А.В.,

розглянувши у порядку ч.2 ст.197 ЦПК цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 12.06.2017 року предявила позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 8 січня 2006 року.

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що від шлюбу мають неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бєлоус».

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідач визнав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних доказів.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Із свідоцтв про укладення шлюбу та про народження відомо, що сторони уклали шлюб 08.01.2006 року, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(арк. справи 5-6).

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З серпня 2015 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається.

Керуючись статтями 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 08.01.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області(актовий запис № 1).

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище «Бєлоус».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя