Справа № 635/990/17
Провадження № 2/635/1359/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

-встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, на день смерті матері - ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, постійно проживала з нею в кв. № 5 будинку 41, по вулиці Кричевського в м. Харкові;

-визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 4,85 га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, якій земельна ділянка належала згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ХР № 084728, виданого Головою Тернівської сільської ради народних депутатів 28 березня 2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 296.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02 лютого 2012 року в м. Харкові, померла мати позивача ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,85 га, призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка належала їй на підставі державного акту серії І-ХР 084728, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 296. Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області листом від 15.02.2017 відмовила в оформленні позивачу спадщини, та запропонувала звернутися до суду, так як відсутні документи, що стверджують факт прийняття позивачем спадщини після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року. За життя мати позивача проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить інформація № 723 від 28.10.2016 видана Тернівською сільською радою. У вересні 2011 року, в звязку із погіршенням стану здоровя матері, якій постійно був необхідний догляд і піклування, позивач перевезла її на постійне місце проживання до себе в кв. 5 будинку 41, що по вул. Кричевського в м. Харків. Позивач, як її донька, забезпечувала її матеріально. Вони проживали разом, вели спільне господарство, позивач купувала ліки матері, готувала їсти, дбала за неї, а після смерті захоронила за власні кошти. Підтвердженням цього є довідка № 747 від 08.11.2016 видана Комунальним підприємством «Жилсервіс - МЖК», де зазначено, що ОСОБА_2 проживала без реєстрації з вересня 2011 року по 02 лютого 2012 року в кв. №5 будинку 41, по вул. Кричевського в м.Харкові. У свідоцтві про її смерть, місце смерті вказане - м. Харків. Після смерті ОСОБА_2, позивач вважає, що прийняла спадщину оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день смерті, вела спільне господарство, доглядала, поховала її, а після смерті вступила в оперативне управління та володіння її майном. В зв'язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом позасудовому порядку, вона змушена звернутися в суд з позовом про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою просить позовні вимоги задовольнити та розглянути справу у її відсутність.

Від представника відповідача Тернівського сільського голови до суду надійшла заява, в якій зазначено, що сільська рада не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та просить дану справу розглядати у відсутність представника Тернівської сільської ради.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом з копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 343156, виданого 18 вересня 1956 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову на підставі запису у Книзі записів актів громадського стану про народження № 1658 від 17 вересня 1956 року, встановлено, що ОСОБА_4 народилась 23 серпня 1956 року. Батьками останньої вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №058519, виданого 15 січня 1997 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадського стану м.Харкова, судом встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано шлюб, про що зроблено запис №27 від 15.01.1997 в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу.

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №036168, виданого 07 березня 1997 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадського стану м.Харкова, на підставі запису у Книзі записів актів про одруження №164 від 07.03.1997, ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8, після реєстрації якого взяла прізвище «Лавриненко».

Із копії свідоцтва про смерть І-ВЛ № 343156, виданого 03 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, на підставі актового запису №1658 від 03.02.2012, судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 02 лютого 2012 року в м.Харків Харківської області у віці 76 років.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки.

Так, у відповідності до копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР №084728, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 296, виданого ОСОБА_2 про те, що на підставі рішення ХV сесії ХХІІІ скликання Тернівської сільської Ради народних депутатів від 25.12.2000, їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,85 га (земельна ділянка розміром 3,72 га кадастровий номер :01:03:308 та земельна ділянка розміром 1,13 га кадастровий номер :01:03:680), що розташована на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарського виробництва.

Згідно відповіді з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за вих.№472/02-14 від 15.02.2017, ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні спадкових прав на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки розміром 3,72 га кадастровий номер :01:03:308 та земельної ділянки розміром 1,13 га кадастровий номер :01:03:680, що розташовані на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, право власності на які належить ОСОБА_2, у звязку з тим, що відсутні документи, що стверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, що на день смерті постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

В зв'язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом позасудовому порядку, вона була змушена звернутися в суд з позовом про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

Так, як вбачається з тексту позовної заяви, за життя мати позивача - ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія інформації за вих. № 723 від 28.10.2016, видана Тернівською сільською радою.

Позивач зазначає, що з вересня 2011 року, в звязку із погіршенням стану здоровя матері - ОСОБА_2, якій необхідний був постійний догляд і піклування, позивач перевезла останню на постійне місце проживання до себе в кв. 5 будинку 41, що по вул. Кричевського в м.Харків. Позивач проживала з матірю разом, дбала про неї, готувала їжу, а після смерті захоронила за власні кошти.

Як вбачається з довідки за вих. № 747 від 08.11.2016, що видана Комунальним підприємством «Жилсервіс-МЖК», ОСОБА_2 з вересня 2011 року по 02 лютого 20152 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, бду.41, кв.5, без реєстрації, разом з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відтак, судом встановлено з наданих до суду документів, що ОСОБА_1, на день смерті матері - ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, постійно проживала з нею в кв. № 5 будинку 41, по вулиці Кричевського в м. Харкові.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України.

Разом з тим, як вбачається з відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за вих.№1727/02-14 від 19.05.2017, що після смерті ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, яка проживала на день смерті в с.Тернова, вул.Радянська, буд.85, Харківського району, Харківської області з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався.

Таким чином, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, є її донька - ОСОБА_1.

У відповідно до статті 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

На підставі ч.1 ст. 3. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, а тому позивач вважається такою, що набула право власності на земельну ділянку площею 4,85 га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, якій земельна ділянка належала згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ХР № 084728, виданого Головою Тернівської сільської ради народних депутатів 28 березня 2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 296.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, на день смерті матері - ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, постійно проживала з нею в квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 4,85 га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2012 року, якій земельна ділянка належала згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ХР № 084728, виданого Головою Тернівської сільської ради народних депутатів 28 березня 2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 296.

Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я.А. Шинкарчук

.