Провадження №2/225/1533/2017
Справа №225/2768/17
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне і вмотивоване)

22 червня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Північної (колишня назва Кіровська) селищної ради м.Торецька Донецької області, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до Північної (колишня назва Кіровська) селищної ради м.Торецька Донецької області про визнання права власності на житловий будинок №69 по вулиці Дружна в с.Дружба смт.Північний м.Торецька Донецької області, визначений в технічному паспорті під літерами - "А-1", "А'", "а" загальною площею 97,9 кв.м та житловою площею 49,4 кв.м, зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, зокрема, навіс - "Ж", літній душ - "О", вбиральня - "Г", колодязь, огорожа - N, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_2, за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним: 16 січня 1980 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який вони зареєстрували в Дзержинському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №359.

19 січня 1984 року ОСОБА_2 уклав з виконавчим комітетом Дзержинської міської ради Донецької області договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку №69 по вул.Дружна (колишня назва Чапаєва) в смт.Північний (колишня назва Кірове) м.Торецька (колишня назва Дзержинськ) Донецької області загальною площею 1200,00 м.кв. Даний договір був укладений на виконання рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради №60.4 від 26 жовтня 1983 року про надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку.

Після оформлення всіх необхідних документів чоловік позивача розпочав будівництво, яке було завершено в 1990 році, після чого оселився в ньому зі своєю родиною, почав експлуатувати будинок та розпоряджатися своїм майном.

В подальшому, після виконання всіх оздоблювальних робіт, зазначений вище будинок був введений в експлуатацію за відповідним Актом від 26 січня 1996 року. Того ж дня ОСОБА_2 за відповідним рішенням відповідача було надано в користування самовільно захоплену ним земельну ділянку розміром 683 м.кв. за адресою: Донецька область м.Торецьк, смт.Північний сел.Дружба, вул.Дружна, буд.69.

26 жовтня 2016 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцю на момент смерті на праві власності. Єдиним спадкоємцем померлого є його дружина ОСОБА_1, яка у встановленому порядку та визначені законодавством строки звернулась до нотаріальної контори за місцем смерті спадкодавця за оформленням спадщини, до складу якої увійшов житловий будинок №69 по вул.Дружна (колишня назва - Чапаєва) в с.Дружба смт.Північний (колишня назва - Кірове) м.Торецька (колишня назва - Дзержинськ) Донецької області.

Однак, свідоцтва про права на спадщину позивач отримати не змогла внаслідок відсутності у спадкодавця на момент смерті оформлених відповідно до чинного законодавства України правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Після звернення до нотаріальної контори виявилось, що за своє життя ОСОБА_2 житловий будинок не зареєстрував, свідоцтво про право власності на нього не отримав, що є перешкодою для реєстрації позивачем свого права на отримання спадщини і визнання за нею права власності на спадкове майно іншим чином, окрім як за рішенням суду.

Наведене стало приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок №69 по вул.Дружна (колишня назва Чапаєва) в смт.Північний (колишня назва Кірове) м.Торецька (колишня назва Дзержинськ) Донецької області.

Уповноважений представник позивача - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 20.05.2017 року, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку нормативним актам, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено наступне:

На підтвердження родинних звязків з померлим ОСОБА_2, заявником суду надано паспорт на ім'я ОСОБА_1 серії ВЕ №495574, що виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області від 17.01.2002 року; свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІІ-НО №355474 від 16.08.1980 року, що видане Дзержинським міським відділом ЗАЦС Донецької області, актовий запис №359 (а.с.5-10).

Як вбачається з наявних у справі доказів, згідно договору від 19.01.1984 року ОСОБА_2 було надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 1200 м.кв. для будівництва одноповерхового житлового будинку на праві особистої власності. (а.с.11-13).

На підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради №60.4 від 26.10.1983 року чоловіку позивача ОСОБА_2, було надано земельну ділянку для індивідуального будівництва одноповерхового індивідуального житлового будинку житловою площею 39,2 м.кв., який складається з трьох кімнат, а також, будівництво надвірних господарських та побутових будівель та споруд (а.с.15).

26.01.1996 року зазначена будівля була прийнята в експлуатацію, про що свідчить Акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння (а.с.18).

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок ТОВ "Проектне бюро "Геобудресурс" від 11.05.2017 року, ОСОБА_2 належав житловий будинок №69 по вулиці Дружна в с.Північне (Дружба) міста Торецька Донецької області, визначений в технічному паспорті під літерами - "А-1", "А'", "а" загальною площею 97,9 кв.м та житловою площею 49,4 кв.м, зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, зокрема, навіс - "Ж", літній душ - "О", вбиральня - "Г", колодязь, огорожа - N (а.с.21-23).

26 жовтня 2016 року ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО №966173 від 28.10.2016 року, видане Виконавчим органом Північної селищної ради м.Торецька Донецької області, актовий запис №133 (а.с.24).

Після смерті ОСОБА_2С відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцю на момент смерті на праві власності.

Згідно витягу зі спадкового реєстру №47687239 від 12.05.2017 року та листа №192/02-14 від 12.05.2017 року, єдиною спадкоємицею померлого є його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка звернулася за оформленням своїх спадкових прав після померлого 26.10.2016 року ОСОБА_2. (а.с.25,27).

12.05.2017 року приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №191/02-31, в якій зазначено, що здійснення такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 26 жовтня 2016 року ОСОБА_2, є неможливим у звязку з відсутністю оформлених відповідно до чинного законодавства документів на підтвердження факту належності майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст.1223, ст.1296 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

За пунктом 4.18 Глави 10 р.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, як встановлено судом, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленому порядку та визначені законодавством строки звернулась до нотаріальної контори за місцем смерті спадкодавця за оформленням спадщини, до складу якої увійшов житловий будинок №69 по вулиці Дружна (колишня назва вул.Чапаєва) в селищі Дружба смт.Північний (колишня назва смт.Кірове) міста Торецька (колишня назва Дзержинськ) Донецької області.

Однак, свідоцтво про права на спадщину позивач отримати не змогла внаслідок відсутності у спадкодавця оформлених відповідно до чинного законодавства України правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало приводом для звернення останньою до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на вищезгадане домовоодіння.

З огляду на викладені вище обставини справи, з огляду на наявні у справі докази, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Керуючись ч.2 ст.328, ст.ст.16, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст.3,15, 118-120,210,212,213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок №69 по вулиці Дружна (колишня назва вул.Чапаєва) в селищі Дружба смт.Північний (колишня назва смт.Кірове) міста Торецька (колишня назва Дзержинська) Донецької області, визначений в технічному паспорті під літерами - "А-1", "А' ", "а" загальною площею - 97,9 кв.м та житловою площею - 49,4 кв.м, зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, зокрема, навіс - "Ж", літній душ - "О", вбиральня - "Г", огорожа - N, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя