22-ц/775/429/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Дзюба М.В.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пономарьової О.М.,

суддів Попової С.А., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Гаркуша О.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в:

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та зазначав, що йому на праві приватної власності належить легковий автомобіль НОМЕР_1. Протягом 2015-2016 років він та його дружина ОСОБА_5 неодноразово користувалися послугами автомийки «Фреш-кар», що розташована за адресою: м. Маріуполь, бул. Приморський, 2, де послуги надає відповідач - приватний підприємець ОСОБА_4, яка при здійсненні підприємницької діяльності використовує роботу найманих працівників. 16 лютого 2016 року о 12:30 год. його дружина звернулася на автомийку «Фреш-кар» для надання послуг з чистки салону та мийки автомобіля Honda CR-V, де замовлення прийняв співробітник мийки Іван. Оскільки на той момент на автомийці не було води, то Іван запропонував залишити ключі від автомобілю, для того щоб після відновлення подачи води він зміг виконати замовлення. Його дружина домовилася з цим працівником мийки про ціну зазначеної послуги. Свідками замовлення цих послуг були клієнти, які перебували на мийці та ОСОБА_6 Після того, як його дружина повернулася на мийку через півтори години, до неї вийшла відповідачка ОСОБА_4, яка повернула ключі від автомобілю та пояснила, що співробітник мийки на ім?я Іван не впорався з керуванням автомобілю та зламав виїзні ролети автомийки, внаслідок чого спричинені механічні пошкодження кузова автомобіля, після чого зник у невідомому напрямку. Адміністратор автомийки ОСОБА_7 поясняла, що працівник на імя Іван працював лише два дні та документів на нього ніяких немає, потім вона викликала працівників поліції та повідомила про скоєне правопорушення. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу, розмір матеріальної шкоди становить 32 550,07 гривень. Позивач просив стягнути з приватного підприємця ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду у розмірі

32 550,07 гривень, завдану внаслідок пошкодження автомобіля при наданні послуг на автомийці «Фреш-кар», та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 000 гривень, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної шкоди задоволені і на користь позивача з відповідача стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля при наданні послуг на автомийці «Фреш-кар», 32 550 гривень 07 копійок, витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 000 гривень та понесені витрати по сплаті судового збіру у розмірі 551 гривні 20 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процессуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що хлопець на імя Іван не перебував у трудових відносинах з нею, трудовий договір з ним не укладався, вона не доручала йому виконання будь-яких робіт на автомийці. Позивач не надав ніяких доказів на спростування вказаних обставин. Суд визнав її особою, яка завдала шкоду за відсутності доведеності її вини.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, його представника, представника відповідача, показання свідків, перевіривши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить легковий автомобіль НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_4 є фізичної особою-підприємцем та надає інші індивідуальні послуги, н.в.і.у., код виду діяльності 96.09, має відкритий рахунок у відділенні АТ «ОСОБА_8 МКБ», орендує нежитлове приміщення за адресою: м. Маріуполь, бул. Приморський, буд. 2 для цільового використання приміщення автомийка-шиномонтаж.

16 лютого 2016 року дружиною позивача ОСОБА_5 на автомийці «Фреш-кар» замовлено послугу з чистки салону та мийки автомобіля Honda CR-V, укладено усний договір. Протоколом огляду місця події від 16 лютого 2016 року встановлені пошкодження ролетів на автомийці «Фреш-кар» та пошкодження автомобілю Honda CR-V, що належить позивачу. 16 лютого 2016 року ОСОБА_5 звернулась із заявою до СВ Приморського ВП Маріупольського відділу ГУНП в Донецькій області, в якій просила притягнути до відповідальності ОСОБА_4, яка є керівником автомийки «Фреш-кар», оскільки внаслідок надання послуг на автомийці автомобіль заявника пошкоджений і вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2 - становить 32 550,07 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності вини відповідача, працівник якої пошкодив автомобіль позивача при наданні послуги з чистки салону і мийки автомобіля та завдав позивачу матеріальних збитків, розмір яких підтверджений звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, від 25 лютого 2016 року.

Зазначений висновок суду першої інстанції є правильним та обґрунтованим.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу,

яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто, але також має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_4 є фізичної особою-підприємцем та надає інші індивідуальні послуги, н.в.і.у., код виду діяльності 96.09, має відкритий рахунок у відділенні АТ «ОСОБА_8 МКБ», орендує нежитлове приміщення за адресою: м. Маріуполь, бул. Приморський, буд. 2 для цільового використання приміщення автомийка-шиномонтаж.

16 лютого 2016 року дружиною позивача ОСОБА_5 на автомийці «Фреш-кар» замовлено послугу з чистки салону та мийки автомобіля Honda CR-V, який належить позивачу, укладено усний договір, що підтверджується письмовими поясненнями адміністратора автомийки «Фреш-кар» ОСОБА_7, показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, які допитані в суді апеляційної інстанції.

Під час надання послуг на автомийці 16 лютого 2016 року автомобіль позивача був пошкоджений, що підтверджується протоколом огляду місця події від 16 лютого 2016 року, під час якого встановлено пошкодження ролетів на автомийці «Фреш-кар» та пошкодження автомобілю Honda CR-V, який належить позивачу, що не спростовувала відповідач, яка є керівником автомийки «Фреш-кар», і підтвердили вищевказані свідки.

Відповідно до звіту № 41 про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» від 25 лютого 2016 року, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, становить 32 550,07 гривень. (а.с.21-34).

Вказані обставини знайшли підтвердження в судовому засіданні і не спростовані відповідачем, а тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що завдана шкода внаслідок пошкодження автомобіля при наданні послуг на автомийці «Фреш-кар» підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 32 550,07 гривень та з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України стягнув з відповідача на користь позивача понесені судові витрати: на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 000 гривень та на судовий збір у розмірі 551,20 гривень, сплачений при зверненні до суду.

При цьому суд правильно визначився з характером спірних правовідносин, що шкода позивачу заподіяна при наданні послуги, на що останній посилався в позовній заяві, проте помилково послався на положення ст.1166, 1172 ЦК України, оскільки вказані правові норми не регулює правовідносини, що виникли між сторонами, однак зазначена обставина не впливає на законність прийнятого судом першої інстанції рішення

Доводи апеляційної скарги відповідача по те, що хлопець на імя Іван, на якого як на винуватця посилається позивач, не перебував у трудових відносинах з відповідачем і з ним трудовий договір не укладався, не впливають на правильність ухваленого судового рішення, оскільки відповідно до ст. 906 ЦК України виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. З пояснень свідків вбачається, що вказана

особа - хлопець на імя Іван - працював на автомийці «Фреш-кар» протягом двох днів та виконував обвязки мийника машин.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що з вказаною особою на імя Іван вона не укладала трудовий договір, може тільки свідчити про те, що в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України відповідач допустила до роботи працівника без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядження та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досліджено доказів щодо встановлення вини особи на імя Іван, який скоїв зіткнення автомобіля позивача з воротами автомийки, які правила дорожнього руху він порушив, не заслуговують на увагу, оскільки встановлення вказаних обставин не вплине на висновки суду щодо покладення відповідальності за завдану шкода внаслідок пошкодження автомобіля позивача при наданні послуг на автомийці «Фреш-кар» на відповідача.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані докази та з урахуванням встановлених у справі обставин дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача завданої шкоди внаслідок пошкодження автомобіля при надання послуг на автомийці «Фреш-кар».

Підстав для скасування або зміни рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до касаційного суду.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: С.А. Попова

ОСОБА_10