Дата документу 26.04.2017
Справа № 334/6981/15-ц
Провадження № 4-с/334/55/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС ГТУЮ ОСОБА_1

у с т а н о в и в :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 у якій вказує, що у грудні 2016 року до Дніпровського відділу державної виконавчої служби предявлено до виконання виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 04.10.2016 року по справі №334/6981/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованостi по кредитном у договору у сумі 201125,58 грн.

16.02.2017 року стягувачем отримано повiдомлення від 03.02.2017 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання на пiдставi вiдсутностi сплати авансу за виконавче провадження вiдповiдно до ст . 26 Закону України «Про виконавче провадження», який вступив у дiю 05.10.2016 року.

Між тим, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звільнена від сплати авансового внеску за виконання рішення суду, т.я є державною установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантуваня вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Заявник вважає, що у державного виконавця відсутні правові підстави не прийняти до виконання вказаний виконавчий лист і не відкривати виконавче провадження у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження», що діяв станом на 03.10.2016 року.

Заявник просить суд визнати неправомірними дії державного к виконавця, скасувати повідомлення про повернення стягувачеві виконавчого документа без прийняття до виконання та зобов'язати державного виконавця Днiпровського вiддiлу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції прийняти до виконання виконавчий лист виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 04.10.2016 року по справі №334/6981/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованостi по кредитному договору у сумі 201125,58 грн.

Представник заявника у судове засідання не зявися, у заяві до суду просив розглядати скаргу у його відсутність.

Державний виконавець Днiпровського вiддiлу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, у заяві до суду просила розглядати скаргу у її відсутність. Надала суду письмові заперечення на скаргу та просила відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судом установлено, що 02.02.2017 року до Днiпровського вiддiлу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надійшов виконавчий лист виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 04.10.2016 року по справі №334/6981/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованостi по кредитному договору у сумі 201125,58 грн.

Оскільки виконавчий лист надійшов до Відділу ДВС після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» згідно приписів ст. 26 якого, передбачено внесення авансу за виконавче провадження, то державний виконавець Днiпровського ВДВС ОСОБА_1 03.02.2017 року винесла повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі відсутності сплати авансу на підставі п.8 ч.4 ст.4 Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, імя чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно ст. 16 Закону сторони можуть реалізувати свої права і обовязки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобовязаний вчинити певні дії особисто.

Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Відповідно до приписів ст. 26 Закону о заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

1.стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

2.обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

3.відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

4.стягнення аліментів;

5.відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

У ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладiв фiзичних осiб», визначається правовий статус Фонду, вiдповiдно якої Фонд є установою, що виконує спецiальнi функцiї у сферi гарантування вкладiв фiзичних осiб та виведення неплатоспроможних банкiв з ринку i лiквiдацiї банкiв у випадку, встановлених Законом.

Фонд є юридичною особою публiчного права, має вiдокремлене майно, яке є об'єктом права державної власностi i перебуває у його господарському вiданнi. Фонд є суб'єктом управлiння майном, самостiйно володiє користується i розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-якi дiї (у тому числi вiдчуження, передача в оренду, лiквiдацiя ), що не суперечать законодавству та метi дiяльностi Фонду.

Фонд еєекономiчно самостiйною установою, має самостiйний баланс, поточний та iншi рахунки в Нацiональному банку України, а також рахунки в цiнних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Фонд має печатки iз зображенням Державного герба України iз своїм найменуванням; веде облiк i звiтнiсть вiдповiдно до законодавства .

У своїй дiяльностi Фонд керується Конституцiєю України та законодавством України.

Згiдно виконавчого листа № 334/6981/15-ц виданого 04.10.2016 року Ленінським районним судом м.Запорiжжя, стягувачем виступає Публiчне акцiонерне товариство «ВiЕйБi Банк», що згiдно витягу з Єдиного державного peєстру юридичних осiб, фiзичних осiб - пiдприємцiв та громадських формувань, не є державним органом, а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а тому, від сплати авансового внеску не звiльняється.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні даної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 209, 383-384 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

В і д м о в и т и Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» у задоволенні скарги на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС ГТУЮ ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Дубина Л. А.