Справа № 515/803/17
Провадження № 2-о/515/1305/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участі секретаря Унгурян Т.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Дімітренка В.Є.

заінтересованої особи представника Вишнівської сільської ради

Татарбунарського району Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся заявника ОСОБА_3 в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області, з якою заявник постійно проживав та вів спільне господарство на час відкриття спадщини.

Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка загальною площею 4,11 га, розташована на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту серії НОМЕР_1, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 16.07.2003 року на ім'я ОСОБА_3. Цю земельну ділянку заявник має право успадкувати як спадкоємець за заповітом, який бабуся вчинила на його ім'я за життя.

Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П., заявнику було відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім того, нотаріус звернув увагу, що у свідоцтві про смерть спадкодавця її ім'я зазначено як "ОСОБА_3", а у правовстановлюючому документі - Державному акті на право приватної власності на землю, належному останній, наявні розбіжності та ім'я власника вказано як «ОСОБА_3».

Разом з тим, на думку заявника, згідно ч.3. ст.1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину у зв'язку з тим, що на день відкриття спадщини, а точніше з січня 2014 року постійно проживав без реєстрації зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство, оскільки бабуся була похилого віку та потребувала стороннього догляду.

Крім того, заявник зазначає про наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах спадкодавця у написанні її імені, де в свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця вказано «ОСОБА_3», а в Державному акті на право приватної власності на землю - «ОСОБА_3».

Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Представник заявника - адвокат Дімітренко В.Є. в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с.17а).

Представник Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.24), вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності її представника, не заперечуючи проти вимог заяви.

Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення заявника та зацікавленої особи про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 позбавлений можливості вступити у спадок по заповіту в установленому законом порядку після смерті своєї бабусі - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, через відмову нотаріуса у прийомі заяви та відкритті спадкової справи, у зв'язку з відсутністю доказів сумісного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім цього, необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу на земельну ділянку спадкодавцю, де ім'я померлої зазначено як «ОСОБА_3» замість вірного «ОСОБА_3».

Вказане підтверджується:

- копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.04.2015 року (а.с.7), згідно якого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області;

- копією заповіту, складеного 06.12.2006 року (а.с.8), із якого вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем по заповіту на все майно, яке належало ОСОБА_3 на день її смерті;

- копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 16.07.2003 року (а.с.9), згідно якого ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 4,11 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- довідко № 313 Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 25.05.2017 року (а.с.10) з якої вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на день смерті дійсно проживалау своєму будинку з онуком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2014 року, але зареєстрований останній за адресою: АДРЕСА_2

- листом нотаріуса (а.с.11), згідно якого нотаріальною конторою відмовлено заявнику у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи, у зв'язку з втратою ним 6-місячного строку для прийняття спадщини, та не наданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, наявні розбіжності у правовстановлюючих документах, де в Державному акті на землю вказано ім'я власника "ОСОБА_3", а у свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця зазначено як «ОСОБА_3»;

- витребуваною судом інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №48209331 від 26.06.2017 року (а.с.23), якою повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 - інформація відсутня;

- з витягу з погосподарської книги №3 по Вишнівській сільській раді, облікова картка об'єкта господарського обліку за 2011-2015 роки (а.с.26) слідує, що головою домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявника встановлення вищезазначених фактів має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини, як спадкоємця за заповітом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В силу ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа, не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (за №1382-ІУ від 11.12.2003 року) передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.24), суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_3, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем мешкання спадкодавця, в належному їй будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с. 10) та витягом з погосподарської книги №3 (а.с.26). Враховуючи, що прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку він позбавлений можливості через відмову нотаріуса (а.с.11), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання заявника ОСОБА_1, як спадкоємця по заповіту, разом із спадкодавцем ОСОБА_3, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державного акту на право приватної власності землю серії НОМЕР_1 від 16.07.2003 року, на ім'я ОСОБА_3, де зазначено помилково її ім'я "ОСОБА_3" замість правильного "ОСОБА_3", що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією паспорту останньої (а.с.6-7).

Керуючись ст.ст.1233,1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 213, 215, 256-257 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 з викликом заінтересованої особи - Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 /паспорт серії НОМЕР_3 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 30.07.2003 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4/, як спадкоємця за заповітом, разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 16.07.2003 року на ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Семенюк