29 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товарної біржі «Євросоюз» про стягнення коштів,
за касаційною скаргою Товарної біржі «Євросоюз» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Товарної біржі «Євросоюз» про стягнення коштів.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 04 вересня 2015 року він звернувся до організатора аукціону Товарної біржі «Євросоюз» із заявкою на участь в аукціоні щодо продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбуд» (далі - ТОВ «Промбуд»).
Згідно з умовами проведення аукціону він сплатив гарантійний внесок на рахунок Товарної біржі «Євросоюз» в розмірі 106 481 грн 10 коп.
Згідно протоколу від 09 вересня 2015 року № 8 про проведення аукціону з продажу майна, переможцем стало Приватне підприємство «СТ-Фарма» (далі - ПП «СТ-Фарма»), у зв'язку з чим, всі інші учасники мають право вимагати повернення гарантійного вкладу.
Станом на 10 листопада 2015 року, гарантійний внесок в розмірі
106 841 грн 10 коп. йому не повернуто.
Ураховуючи наведене, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, ОСОБА_4 просив стягнути на його користь 53 420 грн 55 коп. залишку неповернутого гарантійного внеску та 10 084 грн 62 коп. пені.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товарної біржі «Євросоюз№ на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 64 607 грн 58 коп.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі директор Товарної біржі «Євросоюз» -

Давідов О.Ю. просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від

16 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з повідомленням (оголошення) про проведення аукціону, яке оприлюднено на веб-сайті Державного органу з питань банкрутства Міністерства юстиції України та веб-сайті Вищого господарського суду України на 09 вересня 2015 року о

11 годині в АДРЕСА_1, були заплановані прилюдні торги з реалізації майна, в тому числі, складські приміщення (літ. «А», літ. «Б»), загальною площею 642,9 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, зі стартовою ціною 106 841 грн 10 коп., та сумою гарантійного внеску у розмірі 106 841 грн 10 коп. Організатором торгів була зазначена Товарна біржа «Євросоюз».

З метою участі в прилюдних торгах, відповідно до умов, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, згідно з платіжним дорученням № 01 від 03 вересня 2015 року, ОСОБА_4 було сплачено гарантійний внесок у розмірі 106 841 грн 10 коп.

Згідно з протоколом № 8 від 09 вересня 2015 року про проведення аукціону з продажу майна боржника ТОВ «Промбуд», переможцем був визначений ПП «СТ-Фарма», як такий, що запропонував найвищу ціну за реалізоване майно.

17 грудня 2015 року Товарною біржею «Євросоюз» повернуто половину сплаченого позивачем гарантійного внеску в розмірі 53 420 грн

55 коп., інша половина гарантійного внеску в розмірі 53 420 грн 55 коп. повернута не була.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 70 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» гарантійні внески учасників підлягають поверненню протягом трьох робочих днів з дня закінчення аукціону, крім випадків, передбачених частинами другою - третьою цієї статті.

Згідно п. 6.2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Гарантійний внесок, унесений іншими учасниками, повертається протягом трьох робочих днів з дня затвердження акта про проведений аукціон. Гарантійний внесок у той самий строк також підлягає поверненню, якщо аукціон не відбувся.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» організатор аукціону, який не повернув гарантійного внеску або сплаченої ціни у встановлений строк, сплачує пеню в розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України від суми боргу за період прострочення.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ПК України) дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки як встановлено судами, позивач набув права повернення сплаченого ним гарантійного внеску, а у відповідача виникло зобов'язання протягом трьох днів його повернути, що не було зроблено відповідачем.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товарної біржі «Євросоюз» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого

2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товарної біржі «Євросоюз» про стягнення коштів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко