Справа № 128/3350/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2017 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Бондаренко О. І.

секретаря судового засідання: Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.10.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1025/ФКВ-07, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 29500 доларів США з розрахунку 14,30% річних на строк з 11.10.2007 року по 07.10.2022 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за даним кредитним договором, згідно якого позивач набув право вимоги по даному кредитному договору.

Зобов`язання по кредитному договору відповідачем належним чином не виконуються, зокрема, станом на 28.07.2015 року її заборгованість перед позивачем за кредитним договором становить 366588 грн. 80 коп., з яких: тіло кредиту - 321082 грн. 92 коп. та відсотки 45505 грн. 88 коп.

За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Будучи присутнім в попередньому судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Каленяк Е.А. позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задоволити.

В послідуючому, в судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Каленяк Е.А. не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Федчук Т.М. в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення, посилаючись на те, що, як вказує позивач у своїй позовній заяві, термін кредитного договору становить з 11.10.2007 року по 07.10.2022 року. Однак, позивачем не зазначено з яких підстав змінено термін його виконання і банк достроково вимагає повернення кредиту. Згідно п.4.2.5, п.6.2 договору, зобов'язання, передбачене цим пунктом, повинно бути виконане Позичальником протягом 30 календарних днів з дати отримання Позичальником відповідної письмової вимоги від Банку. Відповідно до п.6.3 договору лише у разі невиконання вимоги про дострокове виконання зобов'язань за цим договором у встановлений строк банк має право стягнути примусово (в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з поручителів тощо, та/або шляхом договірного списання) всю заборгованість за цим Договором. Проте, жодного такого повідомлення від банку відповідач не отримувала. Тобто, виникає питання, чи виникло у відповідача зобов'язання достроково повернути кредит взагалі, якщо - так, то з якого часу, тобто, встановити дату отримання нею повідомлення - вимоги банку, а для з'ясування цього питання необхідно надати докази. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, а тому, якщо банк посилається на те, що відповідач була повідомлена, то саме банк має це доказувати. В матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би свідчив про отримання відповідачем вимоги про дострокове виконання зобов'язань за договором. В силу ст.ст.57,58,59 ЦПК України докази мають бути належними та допустимими. В даному випадку щодо визначення належного повідомлення слід врахувати правові позиції, які викладені Верховним Судом України у справі № 6-813 цс 15 (постанова від 02.09.2015 року). Так, у справі № 6-813 цс 15 ВСУ зробив правовий висновок щодо цього питання наступного змісту: «При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Отже, за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей». Будь-яких доказів, що відповідач отримала вимогу банку про дострокове повернення кредиту у справі немає тому, що таку вимогу вона не отримувала. Проте, коли відповідач дізналась про судові справи, одразу же почала звертатися з заявами до позивача та намагалась вирішити спірні питання, прострочену суму боргу нею було погашено. Однак, позивач почав відмовляти їй надалі в прийнятті коштів і, як наслідок, знову, на думку позивача, утворилась прострочка виконання боржника. Це не відповідає фактичним обставинам, враховуючи наступне. 11.10.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №1025/ФКВ-07, за яким банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 29500,00доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,30 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту 07.10.2022 року. Відповідно до умов п.2.4 договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі, не менш як 164,00доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення Кредиту. Кредит повертається лише у тій валюті, у якій він був наданий, що передбачено п.2.5 договору. Платежі здійснюються за реквізитами, зазначеними у п.2.17 цього договору. Також, відповідно до п.2.7 договору нараховані проценти сплачуються у валюті кредиту по 20 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням Кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку Позичальника, відкритого у банку (філії). Платежі здійснюються за реквізитами, зазначеними у п.2.17 цього договору. До даного кредитного договору жодних змін не вносилось. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Український промисловий банк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінило ТОВ «Український промисловий банк», як кредитора (стало новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2. внаслідок передачі ТОВ «Український промисловий банк» ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло (відступилось) право вимагати (замість ТОВ «Український промисловий банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Реквізити для сплати кредиту, процентів за користування ним у валюті кредиту були зазначені у п.2.17 цього договору. Коли змінився кредитор, зміни до договору щодо рахунків не вносились, виникла тяганина, оскільки відповідачу не було своєчасно повідомлено рахунки, зміни до п.2.17 договору не вносились. Кожен раз відповідач приходила у відділення банку у м. Вінниці (яке раніше знаходилось вул. Пирогова у м. Вінниці) і їй усно повідомляли суму, валюту платежу, реквізити вони зазначали самі тому, що відповідач вносила кошти в касу готівкою. В 2015 році в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію, відділення не працювало, а потім закрилося, протягом цього 2015 року у відповідача і виникла прострочка платежів згідно довідки Банку від 28.07.2015 року по тілу кредиту - 210,62 доларів США, по відсоткам 1908,66 доларів США, а всього: 2119,28 доларів США, яка виникла саме в силу того, що банком належним чином не було повідомлено відповідачу рахунки та суми (валюту) платежів. Про розмір прострочки за 2016 рік відповідача не було повідомлено і ця сума їй невідома. Відповідач бажає увійти у графік платежів і погасила 20 січня 2017 року відому їй суму - прострочку, сплативши на користь Банку через касу у відділенні №5 у м. Вінниці 77995 грн. 01 коп., обмінявши у них же в касі 2842,16 доларів США по курсу Банку, так як працівники відділення повідомили їй, що вони приймають в погашення кредиту і відсотків тільки гривні і суму прострочки вони їй теж повідомили на місці. Письмово надати відповідачу реквізити, суму, валюту, графіку платежів - відмовили. На попереднє звернення відповідача від 31.01.2017 року до ПАТ «Дельта Банк» щодо надання копій договору та додатку до нього, реквізитів рахунку, сум та валюти щомісячних платежів, відповідач до даного часу не отримала. 13.02.2017 року відповідач знову звернулась в відділення № 5 Банку, яке знаходиться у м. Вінниця, вул. І. Богуна, 2, проте їй відмовили у надані реквізитів для сплати та відмовились приймати готівкові гроші в касі Банку (відділення), усно повідомили , що в неї взагалі боргу немає. Проте, на прохання відповідача надати письмово підтвердження цього та факту відмови від прийняття у неї готівкових коштів теж відмовили, заначивши, щоб вона зверталась в Банк у м. Київ за роз'ясненнями. Відповідач знає, що ще винна банку, проте від незалежних від неї причин не може виконувати вимоги п.п.2.4,2.7 договору, Банк фактично відмовляється прийняти у неї належне виконання. За таких умов, відповідно до ст.613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив. Статтею 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріусу, нотаріальної контори в разі, зокрема, ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку. Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом про внесення боргу у депозит. Враховуючи викладене та те, що щомісячний платіж відповідачем має бути вчинено до 20 числа (включно) кожного місяця, проте сума та валюта платіжу їй не повідомлена Банком, вона вимушена була щомісячно звертатися до нотаріуса з проханням прийняти у депозит нотаріуса суму, яку вона визначала на власний розсуд, але не менше в еквіваленті 164,00 доларів США, як це передбачено умовами договору. Для уникнення непорозуміння між відповідачем та позивачем, відповідач неодноразово, як усно так і письмово, зверталась до позивача і просила негайно вирішити цю ситуацію та надати копію договору з додатком до нього - повним графіком, реквізитами, суми та валюту платежів, якщо у неї є прострочка за 2016 -2017 р.р. - також повідомити про неї, зазначала , що в іншому випадку буде вважатися, що її вини у виникненні прострочки немає, а є прострочення кредитора. Нотаріус, враховуючи вимоги законодавства, за якими він може приймати лише гривні України в депозит нотаріуса, а умовами договору передбачена валюта платежу -долар США, постійно відмовляє відповідачу у прийнятті коштів - доларів США в депозит нотаріуса, проте надає довідки, які підтверджують, що відповідач дійсно щомісячно звертається та надає кошти -долари США з проханням їх прийняти в депозит нотаріуса, надає письмові підтвердження (рекомендовані листи, які нею направляються щомісячно позивачу та які він отримує згідно квитанцій пошти). Викладене підтверджує, що прострочки боржника у виконанні немає, позивач відмовляється приймати від відповідача належні кошти. За наведених обставин, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, судове засідання не фіксувати технічними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1025/ФКВ-07, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 29500 доларів США з розрахунку 14,30% річних на строк з 11.10.2007 року по 07.10.2022 року (а.с. 6 - 12).

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за даним кредитним договором, згідно якого позивач набув право вимоги по даному кредитному договору (а.с.25 - 29).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 28.07.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 366588 грн. 80 коп., з яких: тіло кредиту - 321082 грн. 92 коп. та відсотки 45505 грн. 88 коп. (а.с. 15).

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Являючись позичальником по кредитному договору, для забезпечення виконання вимог укладеного договору, відповідач письмово, неодноразово, зверталася до позивача про порядок (реквізити рахунків, валюту платежів) та строки внесення нею коштів, надання копії кредитного договору та повністю додатку до нього, в якому визначено графік платежів, роз'яснивши яким чином вона має його дотримуватися (а.с. 156 - 168).

Як вбачається з повідомлення ПАТ «Дельта Банк» № 05-3336458 від 30.11.2016 року, станом на поточну дату заборгованість за кредитним договором погашена у повному обсязі (а.с. 155).

Відповідно до ч.2 статті 1054 та ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту 1025/ФКВ-07 від 11.10.2017 року, станом на 11.10.2017 року у позичальника ОСОБА_1 відсутня заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами перед банком, нарахована пеня в сумі 1051,97 доларів США (а.с. 193 - 196).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки станом на час розгляду справи у відповідача відсутня заборгованість по кредитному договору, а вимога про стягнення нарахованої пені позивачем не заявлялася, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 59, 60, 110, 197, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя