АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Гарматюк О.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання припиненим договору поруки,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - відповідач або ПАТ «Промінвестбанк»), в якому просив визнати припиненим з 16.02.2016 договір поруки № 1059-12 від 09.11.2012 укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Промінвестбанк», посилаючись на те, що договір поруки є припиненим у зв'язку з припиненням забезпеченого ним зобов'язання, яке припинилося внаслідок ліквідації боржника (а.с. 1-3).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2017 у задоволенні позову відмовлено (а.с. 83-86).

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на рішення суду, яке набрало законної сили, яким встановлено припинення поруки за договором укладеним між сторонами. Крім цього, є неправомірним висновок суду про обрання позивачем неналежного способу захисту, який мав бути на думку суду шляхом визнання поруки припиненою, а не визнання договору поруки припиненим.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 21.06.2011 між ТОВ «Фірма «Вена» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено кредитний договір по відкриття кредитної лінії № 686-11 за умовами якого банк відкрив ТОВ «Фірма «Вена» відновлювальну кредитну лінію у сумі, яка не може перевищувати 72 500 000,00 грн. на умовах встановлених договором, а ТОВ «Фірма «Вена» взяло на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти встановлені договором.

09.11.2012 між ТОВ «Фірма «Вена», ТОВ «Севен Систем» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір № 1056-12 про переведення боргу, за умовами якого ТОВ «Севен Систем» замінило боржника ТОВ «Фірма «Вена» у кредитному договорі № 686-11.

Також 09.11.2012 сторонами було внесено зміни до кредитного договору № 686-11 від 21.06.2011, згідно до якого змінено сторону у зобов'язанні.

Крім того, 09.11.2012 з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_5, ТОВ «Севен Систем» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір поруки № 1059-12, за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання відповідати перед відповідачем за виконання ТОВ «Севен систем» за виконання умов кредитного договору, як солідарний боржник».

Як свідчать матеріали справи, було перейменовано у TOB «TЛЛ» та в подальшому на ТОВ «МПТ».

Згідно ч. 1ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору поруки, поручитель у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором зобов'язується виконати зобов'язання по погашенню заборгованості за Кредитним договором і відповідає перед Кредитором як солідарний боржник, в тому ж обсязі, що й позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

В матеріалах справи міститься рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 28.11.2016, яким скасувано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.10.2016 по справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 686-11 від 21.06.2011 та відмовив у задоволенні позову.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що районний суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Промінвестбанк», оскільки в силу ч. 2 ст. 104 ЦК України запис № 5011980 про припинення 16.02.2016 державної реєстрації ТОВ «МПТ» є датою припинення юридичної особи, який внесено до оскаржуваного рішення у справі, тому договори поруки №№ 1059-12, 1060-12 від 09.11.2012 згідно з приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України є припиненими у зв'язку із ліквідацією юридичної особи - боржника ТОВ «МПТ» та припиненням основного зобов'язання відповідно до вимог ст. 609 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).

Згідност. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимогЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1ст. 530 ЦК України).

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст. 559, 609 ЦК Українипорука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншим нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до ч. 5 ст. 111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.02.2016 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «МПТ» за рішенням засновників, про що мається запис за №5011980.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 28.11.2016 встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 скасовано запис від 16.02.2016 № 5011980 державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, друкованих засобів масової інформації, легалізації громадських формувань Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області про припинення ТОВ «МПТ».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 скасовано, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Промінвестбанк» до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про скасування запису державного реєстратора відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2016 відкрито касаційне адміністративне провадження за касаційною скаргою відповідача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, виконання якої зупинено до закінчення касаційного провадження у справі.

Отже, з наведеного вбачається, що наданий момент запис від 16.02.2016 про припинення ТОВ «МПТ» є чинним.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняються на підставах встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання, яке виникло на підставі кредитного договору, не виконане ані позичальником, ані поручителем.

В той же час, відповідач ПАТ «Промінвестбанк» відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши Вимогу про погашення заборгованості, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

З моменту звернення Банку до позивача з вимогою про погашення заборгованості та в подальшому подання відповідного позову до суду, позивач як поручитель набув статусу солідарного боржника - у відповідності до умов Кредитного договору та Договору поруки.

З аналізу нормст. 553-554 ЦК Українивбачається, що поручитель, який набув статусу солідарного боржника, має виконати зобов'язання по погашенню заборгованості за Кредитним договором.

Отже, саме по собі внесення запису про припинення ТОВ «МПТ» не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та відповідно не припиняє договір поруки, оскільки позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи-боржника, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах №6-172цс15 від 25.11.2015 та №6-18940св09 від 15 грудня 2010 року.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги та не погодився з висновками суду апеляційної інстанції, які викладені в рішенні від 28.11.2016 щодо тієї обставини, що договір поруки №1060-12 від 09.11.2012 згідно з приписами ч.1 ст.599 ЦК Україниє припиненим у зв'язку з ліквідацією юридичної особи боржника ТОВ «МПТ» та припиненням основного зобов'язання відповідно до вимог ст.609 ЦК України.

Крім того, як вбачається з вказаного рішення суду від 28.11.2016, предметом позову було стягнення заборгованості за кредитним договором, а не вирішення питання щодо припинення договору поруки.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не надано доказів у відповідності до ст. 60 ЦПК України, що порука припинена на тій підставі, що боржник - ТОВ «МПТ» ліквідувався, що в свою чергу потягло за собою припинення основного зобов'язання, тобто Кредитного договору, а отже і припинення Договору поруки.

З вищенаведеного вбачається, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення, яке спрямоване на захист майнових інтересів поручителя.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання припиненим договору поруки - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва