У Х В А Л А

12 липня 2017 року м. Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Губар В.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності,

встановив :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2017 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності, задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

3/25 частини нежилого приміщення - офісного приміщення, площею 5,6 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_1 і розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер НОМЕР_2, вартістю 104 880 грн. 57 коп.;

земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Чернігівської міської ради, вартістю 632963 грн.55 коп.

Виділено ОСОБА_2 3/25 частин нежилого приміщення - офісного приміщення, площею 5,6 кв. м, вартістю 104 880 грн. 57 коп., що розташоване в АДРЕСА_1 і розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер НОМЕР_2, визнавши за ОСОБА_2 право власності та припинивши право спільної сумісної власності на це майно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 52 440 грн. 29 коп. в рахунок грошової компенсації за належні їй 3/50 частини нежилого приміщення - офісного приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1 і розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Чернігівської міської ради, вартістю 633687 грн. 81 коп.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Чернігівської міської ради.

Визнано за ОСОБА_2право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Чернігівської міської ради.

В іншій частині вимог первісного позову і зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 червня 2017 року згідно відбитку штемпеля на поштовому конверті представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на підставі довіреності звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Проте, апеляційне провадження по цій справі не може бути відкрито, оскільки апелянтом не сплачений судовий збір.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що апелянтом рішення суду першої інстанції оскаржується в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 з урахуванням їх остаточних уточнень від 02 липня 2015 року (а.с. 27 Т. 2) зводяться до визнання спільним сумісним майном набутим подружжям за час зареєстрованого шлюбу: нежиле приміщення - офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_1, яке розміщено на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер НОМЕР_2; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; в порядку поділу майна, з урахуванням боргових зобов'язань, виділення в натурі та визнання за нею право власності на нежитлове приміщення офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_1, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер НОМЕР_2; на земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована та території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на земельну ділянку, площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зустрічні позовні вимоги від 19 січня 2015 року ОСОБА_2 зводяться до визнання права особистої власності на нежитлове приміщення офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_1, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер НОМЕР_2; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована та території Чернігівської міської ради; земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Чернігівської міської ради.

Загальна сума майнових вимог ОСОБА_1 складається з вартості нежилого приміщення - офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_1 - 284582 грн. згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення - офісні приміщення від 17.08.2011 року (а.с. 27 Т. 1); земельної ділянки площею 0,1687 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 65186 грн. згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.10.2012 року (а.с. 24-25 Т. 1); земельної ділянки площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 65108 грн. згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.05.2012 року (а.с. 26-27 Т.1); транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 645760 грн. на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2012 року (а.с. 152 Т. 1). Всього - 1060636 грн.

Загальна сума майнових вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 складається з вартості нежилого приміщення - офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в АДРЕСА_1 - 284582 грн. згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення - офісні приміщення від 17.08.2011 року (а.с. 27 Т. 1); земельної ділянки площею 0,1687 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 65186 грн. згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.10.2012 року (а.с. 24-25 Т. 1); земельної ділянки площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 65108 грн. згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.05.2012 року (а.с. 26-27 Т.1). Всього - 414876 грн.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

Зазначене правило, закріплене і в статті 58 Конституції України, за якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, що однозначно розуміється як початок дії закону з моменту набрання ним чинності і припинення з утратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України Рішенням від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 конкретизував зазначений принцип, указавши, що положення частини першої статті 58 Конституції України щодо «незворотності» дії законів та інших нормативно-правових актів необхідно розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

При цьому суд зазначив, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може передбачатися шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Для процесуального закону це означає, що діє в часі той процесуальний закон, на момент та час дії якого вчиняється процесуальна дія.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, а не на день подання первісного процесуального документа (наприклад, позовної заяви, заяви про видачу судового наказу, заяви в порядку окремого провадження), що відповідає вимогам частини третьої статті 2 ЦПК. Це стосується, зокрема, випадків подання заяв про забезпечення позову, доказів, апеляційних, касаційних скарг.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яки є об'єктом справляння судового збору.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання остаточної заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 - 02 липня 2015 року та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 - 19 січня 2015 року) - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення апелянту необхідно сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмірі мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» складає 1218 грн.

Загальна сума вимог ОСОБА_1 майнового характеру складає 1060636 грн. (284582 грн. + 65108 грн. + 65186 грн. + 645760 грн.), а 1% ціни позову складає - 10606 грн. 36 коп., що є більшим від 3 розмірів мінімальної заробітної плати - (1218 грн. х 3)=3654 грн.

Загальна сума вимог ОСОБА_2 майнового характеру складає 414876 грн. (284582 грн. + 65108 грн. + 65186 грн.), а 1% ціни позову складає - 4148 грн. 76 коп., що є більшим від 3 розмірів мінімальної заробітної плати - (1218 грн. х 3)=3654 грн.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, у разі, якщо в апеляційному або касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Отже, виходячи з заявлених сторонами вимог майнового характеру, ціни первісного та зустрічного позовів (вартості нерухомого та рухомого майна, на яке просять визнати за ними право власності), ОСОБА_1 повинна була сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 8038 грн. 80 коп.: судовий збір за вимоги первісного позову 4019 грн. 40 коп. ((1218 грн. х 3) х 110%) та за вимоги зустрічної позовної заяви - 4019 грн. 40 коп. ((1218 грн. х 3) х 110%)

Враховуючи викладене, апелянту необхідно сплатити 8038 грн. 80 коп. судового збору на наступний розрахунковий рахунок: 0002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО: 853592, та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору.

Також, відповідно до положень ст. 295 ЦПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені всі особи, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження та додані копії апеляційних скарг відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Проте, в апеляційній скарзі не зазначено всіх осіб, які беруть участь у справі, та не зазначено їх місце проживання , а саме не зазначені представники ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та не вказано їх місце проживання або місцезнаходження.

Не зазначивши всіх осіб, які беруть у участь у справі та не вказавши їх місце проживання, апелянт не виконав вимоги п. 3 ч. 2 ст. 295 ЦПК України. Апеляційний суд позбавлений можливості надіслати копію апеляційної скарги для відома всім особам, які беруть участь у справі, як це передбачено ст. 298 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вище зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали надати апеляційному суду Чернігівської області оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_3

Роз'яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

СуддяВ. С. Губар