Дата документу 25.10.2017
Справа № 334/8933/16-ц
Провадження № 2/334/1363/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням в якому зазначила, що зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. В квартирі вона мешкає на підставі ордеру № 1993 від 02.04.1993 року , виданого Рішенням Виконкому Ленінського районного суду народних депутатів № 89/1 .

В зазначеній квартирі також зареєстрований та мешкає син позивачки ОСОБА_3, а також колишній чоловік ОСОБА_2 , який з березня 2016 року не проживає.

Реєстрація відповідача в квартирі, створює позивачу перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, оскільки на відповідача нараховуються комунальні послуги, які він не сплачує, що змушує його звертатись із позовом до суду.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився,причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином,у звязку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Третя особа ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій позов підтримує.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що до відповідно до ордеру № 1993 від 02.04.1993 року , виданого Рішенням Виконкому Ленінського районного суду народних депутатів № 89/1, в квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Станом на 21.12.2016р. в квартирі зареєстрована ОСОБА_1, згідно довідки 04-19/4 Департаменту реєстраційних послуг.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Реєстрація відповідача ОСОБА_2 у вищезазначеній квартирі чинить позивачці перешкоди в користуванні власністю. ОСОБА_2 з березня 2016 року в квартирі АДРЕСА_2 не проживає, добровільно залишив квартиру, забравши усі свої речі.

В разі втрати особою права власності на житло, або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягає зняттю з реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 з березня 2016 року не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкод в користуванні цією квартирою йому не чинили, тому відповідач втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 391, 405 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Добрєв М. В.