Справа № 569/123/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся представник ПАТ «Альфа-Банк».

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №251/08 від 26 лютого 2008 року, яка станом на 31 жовтня 2016 року становить 8571,84 доларів США та складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 8002,38 доларів США; заборгованість по відсотках в розмірі 569,46 доларів США та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3503,95 грн.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав, просить суд відмовити у їх задоволені з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Не заперечив того факту, що його довірителька отримала кредит для забезпечення якого передала в іпотеку майно. ПАТ «Альфа-Банк» скористався передбаченим законом та умовами іпотечного договору правом, задовольнив свої вимоги у позасудовому порядку, шляхом вчинення 07 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 виконавчого напису на предмет іпотеки за іпотечним договором, який зареєстрований в реєстрі за №11468. Тому з цих підстав вважає, що вчиненням виконавчого напису нотаріуса на предмет іпотеки позивачем було завершене позасудове врегулювання своїх вимог. Тому з цих підстав просить суду у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №251/08 відповідно до п.2 якого банк надає позичальнику кредит 39 600,00 доларів США на умовах, передбачених цим договором. За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 13 процентів річних. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 23 лютого 2018 року. У разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п.3.3. цього договору, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятий календарний день від дня нарахування процентів, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та процентів за ним. Погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку погашення кредиту (додаток №1), який є невідємною частиною цього договору. Кредит надається позичальнику із наступним цільовим призначенням: на ремонт та облаштування житла.

17 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитним договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами.

Відповідно до договору та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.

Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення Права вимоги за договором про іпотечний кредит №251/08 від 26 лютого 2008 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою громадянином України ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором про іпотечний кредит належать ПАТ «Альфа-Банк».

Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит, однак відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

З дослідженого в судовому засіданні виконавчого напису вчиненого 07 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №11468 запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку несільськогосподарського призначення (для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських будівель) площею 1300,0 кв.м., кадастровий номер :14:138:0706, що розташована за адресою м.Рівне, вул.Джерельна, 24 (далі предмет іпотеки), що належить на праві власності ОСОБА_3. Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору №265/08 застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, посвідченого 27 лютого 2008 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим №1429 було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань ОСОБА_1 по кредитному договору №251/08 від 26 лютого 2008 року АКПІБ (ЗАТ), правонаступником якого на цей час є ПАТ «АКПІБ», яке 17 грудня 2012 року на підставі договору відступлення прав вимоги відступило право вимоги за кредитним договором, та на підставі договору про передачу прав за договорами забезпечення відступило право вимоги за іпотечним договором ПАТ «Альфа-Банк», строк платежу за яким настав. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги стягувача в розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 28 травня 2015 року по 30 червня 2015 року, що разом становить суду загальної заборгованості станом на сьоме вересня 2015 року у розмірі 251 752,53 грн.

Станом на 31 жовтня 2016 року наявна заборгованість за кредитним договором становить 8571,84 доларів США та складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 8002,38 доларів США; заборгованість по відсотках в розмірі 569,46 доларів США.

На день розгляду справи в суді заборгованість згідно кредитного договору не погашена.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Укладений з банком договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач ОСОБА_5 вчасно кошти згідно договору не сплачує, тому дана заборгованість підлягає стягненню з даного відповідача на користь позивача у судовому порядку. Посилання представника відповідача на те, що позивач ПАТ «Альфа-Банк» скористався передбаченим законом та умовами іпотечного договору правом, задовольнив свої вимоги у позасудовому порядку, шляхом вчинення 07 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 виконавчого напису на предмет іпотеки за іпотечним договором, який зареєстрований в реєстрі за №11468, а вчинення виконавчого напису нотаріуса на предмет іпотеки позивачем було завершене позасудове врегулювання своїх вимог не заслуговує на увагу і розцінюється судом як намагання представника відповідача сприянню відповідачу уникнути цивільної відповідальності,позиція представника з цього приводу повністю спростована приписами вкладеними в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3503,95 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.526,549,551,611,612,625,629,1049,1050,1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №251/08 від 26 лютого 2008 року, яка станом на 31 жовтня 2016 року становить 8571,84 доларів США та складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 8002,38 доларів США; заборгованість по відсотках в розмірі 569,46 доларів США та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3503,95 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :