Дата документу 19.06.2017
Справа № 334/7457/16-ц
Провадження № 2/334/966/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К.В., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, -

у с т а н о в и в :

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання у розмірі 600 грн., щомісяця, оскільки вона хоча і досягла повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Запорізького національного технічного університету, і тому потребує матеріальної допомоги. Позивачка вважає, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу в такому розмірі.

Адвокат позивачки заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, з тих підстав, що відповідач не має можливості надавати позивачці матеріальну допомогу, т.я має на у триманні малолітнього сина-інваліда, сам страждає на хронічне захворювання і потребує значних затрат на лікування сина та на своє особисте, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - ОСОБА_4 у заяві до суду просила справу розглядати без її участі, позов ОСОБА_2 підтримує.

Вислухавши пояснення учасників процесу, думку адвоката, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2, що вбачається зі Свідоцтва про її народження.

На даний час ОСОБА_2 хоча і досягла повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Запорізького національного технічного університету.

ОСОБА_2 не працює і самостійного доходу не має, а отже, перебуває на утримання своєї матері, і тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач у справі добровільно такої допомоги не надає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд виходить з такого.

Судом установлено, що відповідач являється інвалідом 3-ї групи і отримує пенсію органах Пенсійного фонду України, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який також є інвалідом дитинства.

Між тим, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 400 грн., щомісяця, до досягнення ОСОБА_2 23 років за умови продовження навчання.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання та не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, і підлягають задоволенню.

Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 169, 212, 213 ЦПК України, ст. ст.198,199,200 Сімейного Кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у с. Кірове Оріхівського району Запорізької області (ІПН НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2) у розмірі 400 грн., щомісяця, починаючи з 10.11.2016 року і до досягнення нею 23-річного віку за умови продовження навчання .

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у с. Кірове Оріхівського району Запорізької області (ІПН НОМЕР_1) на користь державі судові витрати у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.