Справа № 168/559/16-ц
Провадження № 2/168/170/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_2 про визнання недійсним нікчемного договору,

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «КБ «Даніель» звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним нікчемний договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42767, укладений 16 січня 2014 року між ПАТ «КБ «Даніель» і ОСОБА_2, за яким розміщено вклад в сумі 190 300 грн. з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року. В цей же день Постановою Правління Національного Банку України від 16 січня 2014 року № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних. Фонд своїм рішенням №1 від 16 січня 2014 року розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» і пунктом 3 цього рішення призначив уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Дирекцією Фонду прийнято рішення №29 від 16 квітня 2014 року про початок здійснення процедури ліквідації банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель» ОСОБА_3 з 17.30 год. 16 квітня 2014 р. по 15 квітня 2015 року, у подальшому строки ліквідації Банку продовжувались.

Позивач вважає, що укладений договір банківського вкладу є нікчемним, з огляду на те, що укладений з порушеннями вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки повноваження органів управління банку та органів контролю призупинилися з дня прийняття постанови НБУ від 16 січня 2014 року №14. Тобто представник банку, яка укладала від його імені договір, на момент укладення договору не мала на це відповідного обсягу цивільної дієздатності.

Зазначає, що повноваження органів управління банку призупиняються з дня призначення уповноваженої особи Фонду, у даному випадку з 16 січня 2014 року, оскільки днем призначення названої особи є день прийняття такого рішення. Крім того, у день укладення оспорюваного договору початок операційного часу банку становив з 09 год. 15 хв. кінець о 16 год. 30 хв. 16 січня 2014 року, а фінансова операція по вкладу відповідача була здійснена о 00 год. 39 хв. 17 січня 2014 року після операційного часу. Вважає, що за таких обставин правочин є нікчемним, зважаючи на те, що вчинений після призначення уповноваженої особи Фонду.

В судове засідання Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Даніель» свого представника не направила, проте представник позивача подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити повністю. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву в якій зазначає, що просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти визнання нікчемним договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42767.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до частини 2, 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно з частиною 2 статті 49 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо не сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

За змістом статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку, приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку, у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів, виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв, серед яких, зокрема, договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Отже, у наведеному вище Законі йдеться про призначення уповноваженої особи, а не про час, коли уповноважена особа приступила до виконання обовязків.

Судом з матеріалів установлено, що 16 січня 2014 року між відповідачем та ПАТ «КБ «Даніель» в особі Заступника Голови Правління Богданової О.В. укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42767, згідно з умовами якого Банк прийняв, а Вкладник передав в управління Банку грошові кошти (вклад) в сумі 190 300 грн. Вклад розміщено з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року (аркуш справи 21-22).

Постановою Правління Національного банку України №14 від 16 січня 2014 року ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних банків (аркуш справи 9-10).

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1 від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» процедуру виведення ПАТ «КБ «Даніель» з ринку та здійснення у ньому тимчасової адміністрації розпочато з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року, уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Даніель» призначено Ожгу Є.В., який приступив до виконання своїх обов'язків з 17 січня 2014 року.

Таким чином, судом встановлено, що 16 січня 2014 року розпочато процедуру введення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Даніель» та призначено уповноваженою особою Фонду ОСОБА_3, а тому саме з цього часу банк не мав права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати розміщення вкладу ОСОБА_2

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-3133цс15.

Статтею 203 ЦК України визначено перелік вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема частиною 2 даної статті передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Доводи позивача про те, що операція за вкладним рахунком відповідача була здійснена поза операційним часом, тобто о 00 год. 39 хв. 17 січня 2017 2014 року є необґрунтованими, оскільки дане посилання позивача в установленому порядку не доведено.

Наданий позивачем витяг з програмного засобу Операційний день банку «Б2» (аркуш справи 26) не можна визнати належним і допустимим доказом на підтвердження цієї обставини, оскільки, час технічного проведення операції щодо зарахування коштів на рахунок може свідчити лише про те, коли дана операція була проведена (внесена в базу) відповідним працівником банку, й жодним чином не може свідчити про те, коли ж саме відбулися дії, в ході яких між банком і вкладником фактично було укладено договір банківського вкладу і останній передав банку свої кошти.

При цьому доказів з приводу того, що операція з внесення коштів (а не їх технічне оформлення) була здійснена з порушенням встановленої процедури, а також, що таке порушення було допущене не самим банком (його працівником), а вкладником, позивачем, також, надано не було, що веде до визнання таких посилань недоведеними в ході розгляду справи.

На підставі встановлених в судовому засіданні обставин та досліджених доказів, враховуючи те, що на час укладення оспорюваного правочину банк в особі Заступника Голови Правління банку ОСОБА_4, що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12 грудня 2013 року, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для вчинення згаданого правочину, тому суд приходить до висновку, що укладений 16 січня 2014 року між банком та ОСОБА_2 договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42767 у відповідності до положень ст. 203, 215 ЦК України слід визнати недійсним.

У звязку із наведеним, заявлений позов підлягає до часткового задоволення виходячи з того, що оспорюваний правочин в силу наведених норм матеріального права є недійсним, а не як вказує Фонд нікчемним, оскільки відповідно до положень Закону, такі правочини відповідно до частини 3 статті 36 Закону визнаються нікчемними, якщо вони вчинені після призначення уповноваженої особи Фонду, а не в день такого призначення, як це відбулось в даному випадку.

Посилання позивача на судову практику аналогічних спорах суду касаційної і апеляційної інстанції суд до уваги не бере, оскільки в силу ст. 360-7 ЦПК не є правовою позицією, викладеною у висновку Верховного Суду України.

Відповідно вимог статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем за розгляд даної справи судами сплачено судовий збір в сумі 4547,40 гривень, (арк. справи 1, 57, 99), а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Даніель».

Керуючись ст.ст. 203, 215, 251-252 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42767 від 16 січня 2014 року, укладений між публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Даніель" та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_1, на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Даніель» 4547 (чотири тисячі пятсот сорок сім) гривень 40 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5