Провадження № 2/537/741/2017
Справа № 537/2141/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2017 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за оплату комунальних платежів в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

До Крюківського районного суду м.Кременчука з позовом звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу кошти по оплаті опалення та гарячого водопостачання в сумі 5140,98 грн. і судові витрати в розмірі 640 грн.

На обґрунтування заявлених вимог повідомив, що є власником квартири №233 в будинку №72 по вул.л-та Дніпрова в м.Кременчуці.

Разом з ним на даній площі зареєстровані: колишня дружина ОСОБА_4 та їх діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Він в зазначеній квартирі майже ніколи не проживав, там проживає відповідач з дітьми. Незважаючи на це відповідач, навіть частково, не сплачує комунальні платежі, незважаючи на те, що працює та отримує аліменти на дітей. В результаті цього виникла заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в сумі 10281,96 грн., яка 16.02.2017 р. була ним сплачена в повному обсязі. Посилаючись на ст. 322, 383, 541 ЦК України, прохав стягнути половину коштів в порядку регресу, задовольнивши позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, прохали суд позов задовольнити. Додатково представник позивача зазначила, що оскільки квартира була придбана в період шлюбу і в розумінні ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя відповідач як співвласник майна зобов'язана нести витрати на утримання майна. Позивачем були сплачені кошти без погодження з відповідачем, оскільки відповідно до судового наказу від 22.11.2016 р., прийнятого по справі №537/5146/16-ц Крюківським районним судом м.Кременчука ці кошти були стягнуто з нього на користь КП "Теплоенерго".

Відповідач та його представник в судове засідання 19.10.2017р., 02.11.2017р. не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Відповідно до письмових заперечень в задоволенні позовних вимог просила відмовити в зв'язку з їх необгрунтованістю, оскільки вважає, що сплачувати комунальні платежі зобов'язаний саме позивач. При цьому, підтвердила, що є співвласником квартири, так як квартира придбана в період шлюбу, що встановлено рішенням Крюківського районного суду від 07.04.2017 р.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши осіб, що з'явилися, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.03.2017 р. (справа №537/449/17) сторони з 22.03.2008 р. по 27.03.2017 р. (дата набрання чинності рішення суду) перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.10.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 позивач ОСОБА_3 є власником квартири №233 в будинку №72 по вул. л-та Дніпрова в м.Кременчуці.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.04.2017 р., прийнятого по справі №537/853/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, яке набрало законної сили, за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було визнано право власності кожного на 1/2 частину вищезазначеної квартири.

Згідно з письмовими запереченнями відповідача остання визнає ці факти та не оспорює, тому в розумінні ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

У квартирі №233 в будинку №72 по вул.л-та Дніпрова в м.Кременчуці з 2014 року зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою №169 від 14.04.2017 р., виданою ОСББ "Дніпрова 72" .

Стаття 60 Сімейного кодексу України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Частина 1 ст.541 ЦК України передбачає, що боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес), до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки яка припадає на нього.

Відповідно до судового наказу від 22.11.2016 р., прийнятого по справі №537/5146/16-ц Крюківським районним судом м.Кременчука з ОСОБА_3 на користь КП "Теплоенерго" стягнуто 10281,96 грн. коштів за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.01.2014 р. по 01.10.2016 р.

16.02.2017 року позивачем сплачено кошти за опалення та гаряче водопостачання на суму 10281,96 грн., що підтверджується квитанцією.

Отже, суд вважає, що позивач, сплативши кошти, набув право зворотної вимоги на 1/2 частину сплачених коштів.

Але судом враховано, що в період виникнення заборгованості за комунальні платежі сторони з 22.08.2008 р. по 07.03.2017 р. перебували у зареєстрованому шлюбі і фактичні шлюбні відносини між ними припинені лише наприкінці 2015 р., а відповідач просить стягнути заборгованість за період з 01.01.2014 р.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти за комунальні послуги за період з 01.12.2015 р. по 01.10.2016 р., тобто з часу припинення фактичних шлюбних відносин, зазначеного в рішенні Крюківського районного суду від 27.03.2017 р., по дату визначену судовим наказом Крюківського районного суду від 22.11.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням вимог ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, які підтверджені належним чином.

Керуючись ст.ст.10, 60,88, 208, 209, 212-215,224 ЦПК України, ст.ст.322, 355, 360, 541 ЦК України, ст.60 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за оплату комунальних платежів в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в порядку регресу кошти по оплаті опалення та гарячого водопостачання в сумі 2128 (дві тисячі сто двадцять вісім) гривен 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок ) гривен 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня складання рішення в повному обсязі. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02 листопада 2017 року.