Справа № 361/1523/17
Провадження № 2/361/1489/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 липня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позивач зазначав, що 03 квітня 2013 року відповідачем було складено розписку на підтвердження того, що він отримав від позивача грошові кошти в сумі 9 600 доларів США та 4 500 доларів США.

Всього позивач передав відповідачу 14 100 доларів США.

01 жовтня 2015 року відповідач повернув позивачу 2 000 доларів США та зобовязався погасити заборгованість в наступні строки: 3 000 доларів США до 01 лютого 2016 року, 9 100 доларів США до 01 листопада 2016 року, про що було внесено відповідні записи до зазначеної розписки від 03 квітня 2013 року.

В подальшому відповідач частинами повертав позивачу грошові кошти: 24.12.2015р. 2 000 доларів США, 11.02.2016р. 1 000 доларів США, 22.05.2016р. - 1 000 доларів США, 18.04.2016р. - 1 000 доларів США, 01.06.2016р. - 1 000 доларів США, 30.06.2016р. - 1 000 доларів США, 09.09.2016 - 1 000 доларів США, 10.11.2016р. - 1 000 доларів США.

Таким чином, станом на день звернення до суду з даним позовом, заборгованість відповідача складає 3 100 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01 березня 2017 року становить 84 207,51 грн.

Загальна сума процентів складає 28,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01 березня 2017 року становить 781,23 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму боргу в розмірі 84 207,51 грн. та три процента річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 781,23 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд про їх задоволення, проти винесення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що, згідно розписки від 03 квітня 2013 року, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9 600 доларів США та 4 500 доларів США для розвитку інфраструктури. Всього позивач передав відповідачу 14 100 доларів США (а.с.4).

Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України.

Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

01 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2 повернув позивачу ОСОБА_1 2 000 доларів США та зобовязався погасити заборгованість в наступні строки: 3 000 доларів США до 01 лютого 2016 року, 9 100 доларів США до 01 листопада 2016 року, про що було внесено відповідні записи до зазначеної розписки від 03 квітня 2013 року.

В подальшому відповідач ОСОБА_2 частинами повертав позивачу ОСОБА_1 грошові кошти: 24.12.2015р. 2 000 доларів США, 11.02.2016р. 1 000 доларів США, 22.05.2016р. - 1 000 доларів США, 18.04.2016р. - 1 000 доларів США, 01.06.2016р. - 1 000 доларів США, 30.06.2016р. - 1 000 доларів США, 09.09.2016 - 1 000 доларів США, 10.11.2016р. - 1 000 доларів США.

Таким чином, заборгованість відповідача ОСОБА_2 складає 3 100 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01 березня 2017 року становить 84 207,51 грн.

Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом 07 березня 2017 року, відповідач ОСОБА_2 грошові кошти позивачу ОСОБА_1 не повернув.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Розрахунок 3% річних складає: сума боргу (3 100 доларів США) х відсоткову ставку (3,00%) / 100% / 365 днів х кількість днів прострочення (113 днів) = 28,76 доларів США.

Загальна сума процентів складає 28,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01 березня 2017 року становить 781,23 грн.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, стягненню із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню кошти на загальну суму в розмірі 84 988,74 грн., з яких: 84 207,51 грн. сума боргу та 781,23 грн. 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, керуючись ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 849,89 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 526, ч.ч.2,3 ст.ст. 625, 1050 ЦК України, ст.ст.3, 10, 57, 60, 61, 79, 88, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, суму боргу в розмірі 84 207 (вісімдесят чотири тисячі двісті сім) грн. 51 коп., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в розмір 781 (сімсот вісімдесят одна) грн. 23 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 849 (вісімсот сорок девять) грн. 89 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано потягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський