АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/309/14-ц Головуючий суддя І інстанції Зуб Г. А.
Провадження № 22-ц/790/4087/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 12 травня 2017 року у справі за заявою представника заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_7 в користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення.

Вказане рішення було предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанції та було залишене без змін.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий №2/640/907/14 від 14 березня 2014 року.

10 квітня 2017 року ОСОБА_7 уклав із ОСОБА_5 нотаріально посвідчений договір дарування квартири АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 73,4 кв.м.

25 квітня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником.

В обґрунтування доводів заяви посилалася на те, що вона є новим власником спірної квартири на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за №309 від 10 квітня 2017 року, а отже є правонаступником стягувача у виконавчому провадженні, тому просила задовольнити заяву та замінити сторону у виконавчому провадженні з ОСОБА_7 на неї, ОСОБА_5.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 12.05.2017р. задоволено заяву представника заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

Замінено стягувача ОСОБА_7 його правонаступником ОСОБА_5 у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2/640/907/14, виданого 14.03.2014р. Київським районним судом міста Харкова у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати, та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_5 у задоволенні заяви в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: судом не прийнято до уваги те, що вказані правовідносини не допускають правонаступництва, спір є немайновим, заміна сторони в рамках даної справи призводить до усунення перешкод у користуванні власності іншою особою, порушення прав якої не встановлено в судовому порядку.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з положень статті 378 ЦПК України та тих обставин, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено 10 квітня 2017 року договір дарування спірної квартири АДРЕСА_1, тобто в наявності виникло процесуальне правонаступництво. Проте погодися з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року ( яке набрало законної сили) ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_7 в користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий №2/640/907/14 від 14 березня 2014 року.

10 квітня 2017 року між ОСОБА_7 з ОСОБА_5 був укладений нотаріально посвідчений договір дарування квартири АДРЕСА_1, яка складається з 3 кімнат, загальною площею73,4 кв.м. в зв'язку з чим ОСОБА_5 звернулася із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична чи юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до вимог цього Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й судові накази, що видаються судами.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Разом із тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, невірно витлумачив вищезазначені положення закону та залишив поза увагою те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям попередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Матеріали справи у відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не містять належних та допустимих доказів того, що на даний час виконавче провадження відкрито та ОСОБА_9 є стягувачем.

Крім того, відповідно до узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, яке було обговорено та взято до відома на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 25 вересня 2015 року, процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувана або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення борту (глава 47 ЦК України).

Отже, заміна сторони, що вибула, може мати місце тільки в результаті правонаступництва, що відбулося в матеріальних правовідносинах, тому не завжди є можливою.

Відповідно до положення глави 47 ЦК України заміна сторони внаслідок правонаступництва допускається у зобов'язальних правовідносинах, що також кореспондується із правовою природою відповідних відносин та загальними положеннями цивільного законодавства.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає у переході прав та обов'язків, що особисто не пов'язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Також у відповідності до ст. 76 ч.1,2,4 ч.2 ст. 378 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відомостей про те, що сторони були належним чином повідомлені судом про розгляд заяви матеріали справи не містять.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин ухвала підлягає скасуванню з передачею заяви ОСОБА_5 про заміну сторони у виконавчому провадженні на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 12 травня 2017 року скасувати та направити питання про заміну сторони виконавчого провадження на новий розгляд дол. суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню.

Головуючий:

Судді: