Справа №705/4344/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі Безвенюк Н.В.

за участю прокурора Сліпенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за заявою лікаря-нарколога Уманської лікарні № 2 ОСОБА_3 про надання примусової психіатричної (наркологічної) допомоги у вигляді госпіталізації до психіатричного (наркологічного) закладу із звичайним наглядом,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла заява лікаря-нарколога Уманської лікарні № 2 ОСОБА_3, у якій зазначив про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога Уманської лікарні № 2 з 05.01.2017 року.

ОСОБА_4 страждає на важкий психічний розлад, внаслідок чого виявляє наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для нього та оточуючих. Вказані обставини лікарю відомі зі слів матері хворого.

Хворий раніше лікувався стаціонарно в Уманській лікарні № 2 у 2015 році та двічі у Черкаській обласній психіатричній лікарні № 1 (з 17.01.17 р. по 10.01.17 р. та з 11.04.17 р. по 25.04.17 р.), а також в примусовому порядку лікувався у ЧОПЛ № 1 з 24.08.2017 року по 14.09.2017 року згідно ухвали Уманського міськрайонного суду від 28.07.2017 року.

Громадянину ОСОБА_4 пропонувалося дати згоду на стаціонарне лікування в ЧОПЛ № 1, але такої згоди він не надав та відмовився від лікування.

За своїм психічним станом хворий не усвідомлює необхідності в лікування, тому від лікування відмовляється, хворим себе не вважає.

У звязку з цим просить суд винести ухвалу про надання ОСОБА_4 психіатричної (наркологічної) допомоги в примусовому порядку у вигляді госпіталізації до психіатричного (наркологічного) закладу із звичайним наглядом.

Заявник лікар-нарколог Уманської лікарні № 2 ОСОБА_3 в с удовому засіданні підтримав заяву, пояснив, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, значний проміжок часу перебуває на диспансерному обліку. На цей час потребує тривалого лікування, оскільки може становити небезпеку як для себе, так і для оточуючих, що підтверджується також неодноразовими зверненнями батьків хворого до лікарні. Оскільки ОСОБА_4 добровільно відмовляється пройти тривалий курс лікування, діючи у інтересах останнього, він вимушений звернутися до суду з цією заявою, яку просить суд задоволити.

Громадянин ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти поміщення його до лікувального закладу з метою проходження курсу лікування, оскільки розуміє, що його поведінка може мати негативні наслідки.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що заява є обґрунтованою, тому не заперечує проти її задоволення.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 280 ЦПК України передбачено, що до заяви про примусову госпіталізацію додається висновок комісії лікарів психіатрів та інші відповідні матеріали.

Судом встановлено, що відповідно до рішення ЛКК Уманської лікарні № 2 від 11.10.2017 року громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, страждає на важкий психічний розлад, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для нього та оточуючих, про що свідчать неодноразові усні та письмові заяви матері хворого та його сусідів на імя головного лікаря Уманської лікарні № 2 та у відділення поліції м. Умань. За своїм психічним станом хворий не усвідомлює необхідності у лікування, тому від лікування відмовляється, хворим себе не вважає. Комісія ЛКК Уманської лікарні № 2 вважає, що згідно статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» громадянин ОСОБА_4 потребує призначення психіатричної допомоги в примусовому порядку у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно до вимог ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомлення її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що виявляють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З довідки Уманської лікарні № 2 та рішення ЛКК Уманської лікарні № 2 вбачається, що потребує нагляду нарколога, раціональної психотерапії, підтримуючого лікування. Хворий ухиляється від лікування та не зявляється на виклики лікаря, а постійні конфлікти та правопорушення з боку хворого свідчать про необхідність продовжувати призначене лікування лікарською комісією.

Згідно пояснень лікаря-нарколога Уманської лікарні № 2 ОСОБА_3 та рішення ЛКК Уманської лікарні до головного лікаря постійно звертаються батьки хворого зі скаргами на поведінку їх сина ОСОБА_4, який виявляє реальні наміри вчинення небезпечних для нього та для оточуючих дій і згідно довідки Уманської лікарні № 2 діагноз ОСОБА_4 «Розлади психіки внаслідок вживання летких розчинників з переважанням маніакальної симптоматики».

Відповідно до вимог частин 1 та 2 ст. 282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у судовому засіданні встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу, а тому вимоги лікаря нарколога Уманської лікарні № 2 ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 14, 22 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Надати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, психіатричну (наркологічну) допомогу в примусовому порядку у вигляді госпіталізації до психіатричного (наркологічного) закладу із звичайним наглядом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2