УхвалА

іменем україни

10 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є вдовою інваліда війни та учасника бойових дій, унаслідок чого має пільги ветерана війни, що підтверджується посвідченням від 4 жовтня 2010 року. У 2008 році її покійний чоловік - ОСОБА_6 - звертався до Київської міської державної адміністрації із вимогою проведення ремонту у належній їм квартирі, у зв'язку з чим комісією житлово-експлуатаційної контори комунального підприємства «Дирекція з правління та обслуговування житлового фонду» Деснянського районну м. Києва було проведено обстеження квартири та встановлено актом від 7 квітня 2008 року необхідність її ремонту. Проте протягом 2008-2010 років ремонт проведений не був. У 2012 році її повідомлено листом про право на проведення безоплатного капітального ремонту квартири, однак ремонтні роботи були виконанні не у повному обсязі, а з червня 2013 року ремонтні роботи не проводяться. Вважала, що такими діями відповідача порушено її права.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просила суд зобов'язати Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію утворити комісію у складі спеціалістів житлово-експлуатаційних та ремонтно-будівельних організацій, представників органу, що фінансує виконання ремонтних робіт, органу технічної інвентаризації та інших уповноважених осіб для вирішення питання щодо проведення безоплатного капітального ремонту у належній їй квартирі АДРЕСА_1. Також просила зобов'язати утворену комісію провести обстеження квартири, за результатами якого скласти дефектний акт, кошторисний розрахунок та визначити вартість безоплатного капітального ремонту; затвердити кошторисний розрахунок і вартість безоплатного капітального ремонту квартири; та передати його до органу, що є головним розпорядником коштів місцевого бюджету, для подальшої роботи; замовити безоплатний капітальний ремонт квартири, для чого укласти відповідний договір, профінансувати витрати, пов'язані з проведенням капітального ремонту вищевказаної квартири.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди, правильно застосувавши положення Порядку проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу, а також першочерговий поточний ремонт житлових будинків і квартир осіб, які мають на це право, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 565, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів, що є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), щодо невиконання відповідачем ремонтних робіт у належній їй квартири у 2011 році та не вказано підстав для повторного проведення безоплатного капітального ремонту спірної квартири, оскільки ОСОБА_4, у тому числі не зверталась з вимогою до відповідача про усунення недоліків у проведеному в 2011 році безоплатному капітальному ремонті квартири.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик