АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 648/943/17-ц Головуючий в І інстанції:Бугрименко В.В. Номер провадження: 22-ц/791/1325/17 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВейтас І.В.,
суддів: Колісниченка А.Г.,
Радченко С.В.,
секретар - Павловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 02 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. До початку розгляду справи позивач змінив предмет позову, посилаючись на те, що він фактично вступив у володіння спадковим майном, а саме: золотою монетою, що належала його матері, яку в серпні 2002 року, виконуючи побажання померлої матері, передав йому його батько ОСОБА_9. Просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 02 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_10, який діє від імені ОСОБА_5, в апеляційній скарзі вказує, що суд дійшов безпідставного висновку про недоведеність позивачем факту прийняття спадщини. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_5 не доведено, що саме його мати була власником наявного у нього майна (золотої монети) і що він вступив у володіння вказаним майном у встановлений законом строк.

Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8, яка є матір'ю позивача. За життя, ОСОБА_8 заповіт не склала. На день смерті ОСОБА_8 проживала за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею проживали її чоловік, ОСОБА_9 - батько позивача, та її син - ОСОБА_5, рідний брат позивача.

На день смерті матері позивач проживав окремо від неї, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався.

З матеріалів спадкових справ за № 190/2016 та № 511/2016 вбачається, що брат позивача - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщину після нього прийняла його дружина ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_9. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

При цьому відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції установив обставини справи, надав належну оцінку доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не довів того факту, що вступив в управління або володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_8. Так, позивачем не доведено, що саме мати була власником наявного у нього майна (золотої монети) і що він вступив у володіння вказаним майном після її смерті у встановлений законом строк.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 02 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: А.Г.Колісниченко

С.В.Радченко