Справа №: 343/954/17
Провадження №: 2/0343/469/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2017 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Андрусіва І. М.,
за участю секретаря судового засідання Височанської О.З.,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначив, що 18.02.2010 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №30, між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми.
В обгрунтування позову покликається на те, що з відповідачкою не змогли створити міцної сім"ї через різні погляди на житя та сімейні обов"язки. Вони спілкуються виключно на мові суперечок. Примирення та збереження сім"ї вважає недоцільним. Шлюбні відносини припинені з 2013 року. Наведене призвело до остаточного розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з даним позовом.
Позивач в судовому засіланні позовні вимоги підртимав, шлюб просив розірвати та не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з"явилась, про причини своєї неявки суду не вказала, хоч про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що вказує оголошення в газеті "Галичина" №45(5295) від27.06.2017 про розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (повторне) серії 1-НМ № 171398 від 14.03.2017року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 18.02.2010 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №30, був зареєстрований шлюб (а.с 3).
Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд встановив, що від даного шлюбу народилось двоє дітей, які на даний час є поволітніми.
Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
З огляду на викладене судом встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, спільного побуту не ведуть. Шлюб між ними носить формальний характер, оскільки проживають окремо з 2013 року, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду сім'ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати.
На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88, 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18.02.2010 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №30, розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя:
Повне рішення суду виготовлено: 07.07.2017 року