ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6733/17
провадження № 4-с/753/219/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві БЄЛІНСЬКОЇ ІЛОНИ ВІТАЛІЇВНИ про визнання дій незаконними та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу,

В С Т А Н О В И В :

Заявника звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-2499/11 від 06.12.2011 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 575 410 грн. 19 коп. Згідно відмітки на виконавчому документі, залишок боргу становить 574 116 грн. 52 коп. Вказує, що попри існуючу заборгованість за даним виконавчим листом державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бєлінською І.В. 23.12.2016 року винесено постанову у ВП № 51091928 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає дії державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві при винесенні постанови про повернення виконавчого документа незаконними з огляду на те, що державний виконавець не здійснив заходів щодо належного виконання рішення суду про стягнення коштів, не провів ретельної перевірки щодо майнового стану боржника. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просив визнати дії державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бєлінської І.В., незаконними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В судовому засіданні скаржник, скаргу підтримав та просив її задовльнити.

Державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бєлінська І.В. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не зверталась.

Оскільки неявка державного виконавця в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання, суд в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-2499/11 від 06.12.2011 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 575 410 грн. 19 коп. Згідно відмітки на виконавчому документі, залишок боргу становить 574 116 грн. 52 коп.

З матеріалів скарги вбачається, що 23.12.2016 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бєлінською І.В. винесено постанову у ВП № 51091928 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено, що в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання зазначеного виконавчого документу майна належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Заходи здійсненні державним виконавцем щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними: встановлено, що майно боржника на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Згідно повідомлень за боржником автотранспортні засоби та майно на праві власності не зареєстровано, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відносно боржника відсутні. Згідно повідомлень ДФС відкритих рахунків в банківських установах не розшукано. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек відомості відносно боржника відсутні. (а.с.8)

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Орган виконавчої служби зобов'язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів, так як достатньо було б не виконати протягом шести місяців виконавчий документ і боржник за таким виконавчим документом був би звільнений від майнових зобов'язань. Такий підхід взагалі унеможливив би стягувачу за виконавчим документом стягнути кошти, які боржник по виконавчим документам зобов'язаний сплатити, що є неприпустим у правовій державі.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається із матеріалів справи, за боржником ОСОБА_4 зареєстрована земельна ділянка в м. Васильків Київської обл., що підтверджується копією договору купівлі продажу земельної ділянки від 11.11.2006 року (а.с.9-10) та державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 18.12.2006 року (а.с.11).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є інвалідом 1 групи та отримує пенсію.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківськогорайонного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бєлінської І.В.

Керуючись ст.209, ч.3 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві БЄЛІНСЬКОЇ ІЛОНИ ВІТАЛІЇВНИ щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 23.12.2016 року у виконавчому провадженні ВП №51091928 неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 23.12.2016 року у виконавчому провадженні ВП №51091928, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві БЄЛІНСЬКОЮ ІЛОНОЮ ВІТАЛІЇВНОЮ.

Стягнути з державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві БЄЛІНСЬКОЇ ІЛОНИ ВІТАЛІЇВНИ на користь держави 1280 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя :