Справа № 750/594/17 Провадження № 22-ц/795/1321/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Карапута Л. В. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Шкарупі Ю.В.,
за участю:позивача та представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги і зобов`язання надати відпустки,

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 травня 2017 року скасувати та ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду постановлено при неправильному застосуванні закону про заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідачів. Висновки суду не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до неналежного відповідача, а клопотання відповідно до приписів ч.1 ст.33 ЦПК України позивач не заявляв.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин (п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що наказом №209 командира військової частини НОМЕР_2 від 01.12.1998 працівника ЗСУ діловода технічної частини ОСОБА_2 було звільнено з 01.12.1998 в зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді, п.2 ст. 40 КЗпП України (а.с.16).

Звертаючись з позовом, ОСОБА_2 пред`явив його до військової частини НОМЕР_1 , вважаючи що саме вона порушила його права. Судом встановлено, що ОСОБА_2 у військовій частині НОМЕР_1 не працював та не перебував у трудових відносинах.

Під час розгляду справи було також встановлено, що оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) розпочало свою діяльність 16.02.2015. Останнє (військова частина НОМЕР_1 ) не є правонаступником військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується витягом із директиви Міністерства Оборони України та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 47-49).

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Зі змісту положень діючого ЦПК України вбачається, що належними сторонами є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 клопотання про заміну відповідача в порядку ст. 33 ЦПК України не заявляв, тоді як заміна неналежного відповідача належним здійснюється судом тільки у разі пред`явлення позову не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, й лише за наявності заявленого позивачем клопотання про таку заміну. Залучення співвідповідача також відбувається виключно за клопотанням позивача.

Отже, діюче цивільне-процесуальне законодавство, враховуючи принцип диспозитивності, не наділяє суд, який вирішує спір, правом самостійної заміни неналежного відповідача належним чи залучення у справі іншої особи як співвідповідача, що спростовує доводи апелянта з цього приводу.

Таким чином, оскільки військова частина НОМЕР_1 не є належною стороною у справі, а позивач не заявив клопотання про заміну відповідача належним або залучення співвідповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в позові.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 травня 2017 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: