АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 2-др/790/27/17
(№22-ц/790/3144/17) Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Харківської міської ради про визнання права власності,

встановила :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на гараж №41, загальною площею 78,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 38.

Не погоджуючись з таким рішенням представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Рішенням судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради задоволено. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2016 року скасовано.У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

06 червня 2017 року до Апеляційного суду Харківської області надійшла заява від представника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування апелянту за рахунок ОСОБА_1 сплаченого за подачу апеляційної скарги судового збору в сумі 606 грн.32 коп.

На обгрунтування заяви вказала, що апеляційна скарга Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради була апеляційним судом задоволена, тому відповідно до ст.ст. 88, 220 ЦПК є підстави для відшкодування апелянту додатково сплаченого ним за вимогою апеляційного суду судового збору, що підтвреджується оригіналом квитанції № 406 від 30.03.2017 року у сумі 606 грн.32 коп. (а.с.75).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з рішення судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2017 року не було вирішено апеляційним судом питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з копії довідки МСЕК № 595613 серія 10ААА від 23.02.2011 року позивач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, та відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» № 3674 VI від 08 липня 2011 року із змінами- звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України зазначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 35 Постанови Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільний і кримінальний справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Однак, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 із змінами, Кабінет Міністрів України не встановив порядок компенсації за рахунок держави сплаченого апелянтом судового збору, якщо інша сторона звільнена від оплати судових витрат.

У даному випадку порядку компенсації за рахунок держави сплаченого апелянтом судового збору за подачу апеляційної скарги у ухваленні додаткового рішення слід відмовити. При цьому апелянт не позбавлений права після встановлення Державою порядку компенсації сплати судового збору повторно звернутися із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Тому за таких обставин слід відмовитиІнспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 88, ч.5 ст.220, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

У задоволенні заяви Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії