Справа № 178/1342/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2017 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.

секретаря: Кирсань Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Кринички цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 20 липня 1991 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Спочатку шлюбні відносини між ними були добрими, але згодом в їхній сімї почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони з 2011 року припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивач вважає, що їхня сімя зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачкою.

Відповідачка згідно заяви просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає, наполягає на розірванні шлюбу; вважає, що строк для примирення непотрібний.

Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 липня 1991 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ №485379, виданого 20 липня 1991 року Жовтневим відділом РАЦС ОСОБА_3, актовий запис №628. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не має. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають, наполягають на розірванні шлюбу. Позивач вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Частиною 1 ст. 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) - кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Системний аналіз ст.ст.104,105, 110 СК України свідчить про те, що однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Ураховуючи вищевикладене, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування до шлюбу не допускається, а також те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу та не потребують надання строку для примирення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.112 СК України, ст.ст.10, 11, 15, 60, 212-216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 липня 1991 року Жовтневим відділом РАЦС ОСОБА_3, свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ №485379, виданого 20 липня 1991 року Жовтневим відділом РАЦС ОСОБА_3, актовий запис №628 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4

р