Провадження № 2/638/266/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3, про встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги (утримання) та усунення від спадкування,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт ухилення відповідача ОСОБА_2, від виконання обов'язку щодо надання допомоги (утримання) спадкодавцю, ОСОБА_4, та усунути її від права на обовязкову частку у спадщині..

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 15.10.2014 року померла їх мати ОСОБА_4. 29.12.2011 року ОСОБА_4 складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 2583, відповідно до змісту якого все належне спадкодавцю майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також на що вона на день смерті за законом буде мати право, вона заповідає йому ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою: вул. Садова, 22-в, м. Люботин, Харківського району Харківської області. Після смерті матері у встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріусу ОСОБА_3 з заявою про відкриття спадщини. Нотаріусом було відкрито спадкову справу та зареєстровано у спадковому реєстрі за № 56701071. Також, з заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині звернулася донька померлої, його сестра, відповідач у справі ОСОБА_2, так, як на момент смерті матері вона була пенсійного віку. У зв'язку з тим, що померла не мала інших спадкоємців, крім нього та відповідача, то обов'язкова частка відповідача складає ? частину, тобто половину ? частки, яку б вона могла мати, якщо б спадкування здійснювалося за законом. На момент смерті, спадкодавець проживала разом з ним в своїй квартирі АДРЕСА_2, де вони були зареєстровані. Він постійно мешкав в цій квартирі та продовжує проживати до теперішнього часу, несе всі витрати по утриманню житла. Відповідач в спірній квартирі ніколи не проживала та не утримувала її. Фактично проживає в м. Люботин по вул. Жовтневій, 48 в м. Харкові, в будинку, який належить їй на праві спільної сумісної власності разом з чоловіком та сином. Також, має в користування спірну земельну ділянку, яка нею використовується у власних потребах та будинок №37 в м. Люботин, який належить їй на праві приватної власності, який їй передали батьки ще при житті. Тобто, спірна квартирі є єдиним його житлом, де він мешкав разом з батьками та зареєстрований в ній. Після смерті матері, він неодноразово звертався до відповідача з пропозицією вирішити питання щодо спадщини позасудовому порядку, пропонував відмовитися від обов'язкової частки, на що пропонував відмову від своєї частки земельної ділянки, на що відповідач дала категоричну відмову від даної пропозиції, причини відмови повідомити не змогла, через що він вимушений звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що між сторонами досягнуто домовленість щодо спадкування майна після померлої 15.10.2014 року ОСОБА_4 , про що складено мирову угоду за умовами якої:

сторони мирової угоди домовилися здійснити поділ майна, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4.

1.У звязку з поділом спадкоємного майна, відповідач відмовляється від спадкування на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 на користь позивача. За ОСОБА_1 (позивач) визнається право власності на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_3.

2.У звязку з поділом спадкоємного майна , позивач відмовляється від ? частини земельної ділянки, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вулиця Садова, 22Г на користь відповідача. За ОСОБА_2 (відповідач) визнається право власності на ? частини земельної ділянки за адресою: Харківська область, м. Люботин, вулиця Садова, 22Г .

3.За результатом поділу спадкоємного майна, ОСОБА_1 (позивачу) переходить квартира за адресою: АДРЕСА_3 в розмірі 100%, а за ОСОБА_2 (відповідачки) переходить земельна ділянка, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вулиця Садова, 22Г в розмірі 100%.

4.Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

До заяви додано клопотання про затвердження мирової угоди.

Уповноважений представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні підтримав заяву та клопотання про затвердження мирової угоди, просив затвердити мирову угоду за замістом, викладеним в заяві.

Третя особа приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, ознайомившись з умовами мирової угоди , дійшов наступного.

Судовим розглядом справи встановлено, що 15.10.2014 року померла мати позивача та відповідача ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №464998, копію якого долучено до матеріалів справи.

29.12.2011 року ОСОБА_4 складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 2583, відповідно до змісту якого все належне спадкодавцю майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також на що вона на день смерті за законом буде мати право, вона заповідає позивачу ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою: вул. Садова, 22-в, м. Люботин, Харківського району Харківської області.

Після смерті матері у встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріусу ОСОБА_3 з заявою про відкриття спадщини.

Нотаріусом було відкрито спадкову справу та зареєстровано у спадковому реєстрі за № 56701071. Також, з заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині звернулася донька померлої, сестра позивача, відповідач у справі ОСОБА_2, так, як на момент смерті матері вона досягла пенсійного віку.

На момент смерті, спадкодавець ОСОБА_4 проживала разом з позивачем в своїй квартирі АДРЕСА_2, де вони були зареєстровані. Позивач постійно мешкав в цій квартирі та продовжує проживати до теперішнього часу, несе всі витрати по утриманню житла.

Відповідач в спірній квартирі ніколи не проживала та не утримувала її. Фактично проживає в м. Люботин по вул. Жовтневій, 48 в м. Харкові, в будинку, який належить їй на праві спільної сумісної власності разом з чоловіком та сином. Також, має в користуванні спірну земельну ділянку, яка нею використовується у власних потребах та будинок №37 в м. Люботин, який належить їй на праві приватної власності, який їй передали батьки ще при житті.

Спірна квартирі є єдиним житлом позивача, де він мешкав разом з батьками та зареєстрований в ній.

Згідно з положеннями ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Вимогами ст. 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до вимог ст. 1 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ЗУ "Про прожитковий мінімум", до осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку.

В ході розгляду справи позивач та відповідач досягли врегулювання спору, подали заяву про укладення мирової угоди, підписаний ними текст мирової угоди та клопотання про затвердження мирової угоди.

За умовами мирової угоди, укладеної 05.10.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, від імені якої діє уповноважений представник ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченої довіреності:

сторони мирової угоди домовилися здійснити поділ майна, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4.

1.У звязку з поділом спадкоємного майна, відповідач відмовляється від спадкування на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 на користь позивача. За ОСОБА_1 (позивач) визнається право власності на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_3.

2. У звязку з поділом спадкоємного майна , позивач відмовляється від ? частини земельної ділянки, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вулиця Садова, 22Г на користь відповідача. За ОСОБА_2 (відповідач) визнається право власності на ? частини земельної ділянки за адресою: Харківська область, м. Люботин, вулиця Садова, 22Г .

3.За результатом поділу спадкоємного майна, ОСОБА_1 (позивачу) переходить квартира за адресою: АДРЕСА_3 в розмірі 100%, а за ОСОБА_2 (відповідачки) переходить земельна ділянка, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вулиця Садова, 22Г в розмірі 100%.

4.Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Нормами ч.1 ст. 175 ЦПК України, передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Укладаючи мирову угоду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили, що вони мають необхідну для її укладання цивільну правоздатність і дієздатність, права третіх осіб не порушуються (діють за їх згодою), будь-які обставини, передбачені статтями 223, 224, 225, 228, 229, 230, 231, 233, 234, 235 ЦК України, як підстави для визнання правочину чи окремих його частин недійсними відсутні, їх волевиявлення є вільним, відповідає їх внутрішній волі та спрямоване на реальне настання правових наслідків,

Оцінивши надані сторонами та наявні в матеріалах справи докази, вивчивши умови мирової угоди, виходячи із засад добросовісності здійснення сторонами своїх цивільних процесуальних прав, а також із засад презумпції правомірності правочину, суд дійшов, що умови укладеної між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 не суперечать закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушуються, а відтак є підстави для покладення умов мирової угоди від 05.10.2017 року в основу судового рішення по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 175, 209, 212-215 ЦПК України ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1223, 1233, 1241 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4, померлої 15.10.2014 року, право власності на квартиру АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після ОСОБА_4, померлої 15.10.2014 року, право власності на земельну ділянку за адресою: вул. Садова, 22-г, м. Люботин Харківського району Харківської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.О. Грищенко