Справа № 453/443/17
№ провадження 2/453/368/17
У Х В А Л А

11 липня 2017 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря Корнута Т.Б.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Сколівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_3 та Сколівської міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності № 27734498, видане 06.10.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3, скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014 року, індексний номер: 16285187. Судові витрати просить покласти на відповідача ОСОБА_2.

У даній справі головуючий суддя Микитин В.Я. до початку розгляду справи по суті заявив самовідвід з тих підстав, що у його провадженні перебувала цивільна справа № 2-128/11, провадження № 2/453/5/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб ОСОБА_4, ОСББ «Чайка-Сколе» та Сколівської міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні горищем, за результатами розгляду якої судом 19.06.2015 року ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог і таке рішення, після його оскарження в апеляційному та касаційному порядку, набрало законної сили. Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тими ж обставинами та доказами, що лягли в основу вказаного вище судового рішення, а саме порушенням його прав на користування горищем і облаштування відповідачем квартири, на яку видано спірне свідоцтво про право власності і здійснено його державну реєстрацію, за рахунок такого горища. Крім того, він посилається на зазначене судове рішення, як на основний доказ на підтвердження своїх позовних вимог. Ще однією підставою для заявлення самовідводу є те, що суддя, розглядаючи згадану вище цивільну справу, ознайомився з документами та отримав інформацію з приводу даного спору, які не відображені у матеріалах даної справи, а тому в осіб, які беруть участь у справі, можуть виникнути сумніви в обєктивності та неупередженості головуючого.

Відповідач ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті подав письмову заяву про відвід у порядку ст. 20 ЦПК України головуючому судді Микитину В.Я.. Заяву мотивує тим, що такий не може брати участі у розгляді даної справи та підлягає відводу, оскільки він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України. На підтвердження наведених обставин посилається на те, що суддя Микитин В.Я. приймав участь у вирішенні інших справ у порядку цивільного та адміністративного судочинства, де сторонами були ті ж особи, що беруть участь у даній справі і судові рішення у таких справах були ухвалені не у його користь, а, відтак, суддя «визначився» у стосунках між сторонами та «зайняв позицію однієї сторони». Ще посилається на те, що чомусь усі справи автоматизована система документообігу суду при наявності двох суддів розподіляла лише судді Микитину В.Я., що, на його думку, є порушенням. Тому вважає, що суддя Микитин В.Я. буде упереджено проводити судовий розгляд даної справи.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши заяву про самовідвід, заяву про відвід, заслухавши думку учасників процесу з вказаного приводу, які зявилися у судове засідання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 2 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» до даних правовідносин також можна застосувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 6), в якій закріплено принцип, за котрим кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви в учасників процесу у його безсторонності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу у разі, якщо є обставини, які викликають сумнів у його обєктивності та неупередженості. Згідно пункту 5 ч. 1 зазначеної статті суддя також не може брати участі у розгляді справи у випадку, коли було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст. 20-22 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід; судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Як розяснюється в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року за № 10-72/0/4-13, обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначено ч. 1 ст. 23 ЦПК України. На відміну від вирішення заяви про відвід (ст. 24 ЦПК України) у ЦПК України не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Виходячи з усього вищевикладеного, з метою уникнення сумнівів щодо обєктивності та неупередженості головуючого судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

Разом з тим, відповідачем на підтвердження поданої ним заяви про відвід не подано належних доказів на підтвердження прямої чи побічної заінтересованості судді Микитина В.Я. у результаті розгляду даної справи чи порушення порядку визначення цього судді для розгляду справи, встановленого ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України, а ті обставини, на які він посилається з приводу визначення судді у стосунках між сторонами і зайняття позиції однієї сторони, тощо, є надуманими і не мають нічого спільного із підставами для зявлення відводу, визначеного ст. ст. 20-22 ЦПК України.

З огляду на вказане вище заява сторони про відвід судді з підстав, що наведені відповідачем у поданій ним заяві, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 20-21, 23-24, 209-210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву судді Микитина Володимира Ярославовича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Сколівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_3 та Сколівської міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, - задовольнити, а справу передати у канцелярію суду для виконання вимог, передбачених ст. 25 ЦПК України.

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Микитину Володимиру Ярославовичу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Сколівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_3 та Сколівської міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Микитин