Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Закропивного О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги мотивовано тим, що 26 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №684/МК/2007-978, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 110 тис.євро строком до 24 вересня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом урозмірі 12,9% річних. Назабезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_8 та ОСОБА_6 передали (по Ѕ частці кожен) в іпотеку банку нежитлову будівлюзагальною площею 982 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за договором іпотеки від 26вересня 2007 року.

Крім того, 19 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 26/МК/2007-978, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20 тис. євро строком до 17 грудня 2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,9% річних. Назабезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором ОСОБА_8 передав у іпотеку банку домоволодіння, що розташоване за адресою:АДРЕСА_2, та земельні ділянки для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд площею 0,250 га,ведення особистого підсобного господарства площею 0,047 га за цією адресоюна підставі договоруіпотеки від 19 грудня 2007 року.

Посилаючись на те, що внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредитів станом на 20 лютого 2015 року утворилася заборгованість: за кредитним договором №684/МК/2007-978 від 26 вересня 2007 року - у розмірі187 126 євро 92 євроценти, що еквівалентно 4 261 206грн 54 коп.; за кредитним договором № 26/МК/2007-978 від 19 грудня 2007 року - у розмірі 22 757 євро 91 євроцент, що еквівалентно 518 237 грн 34 коп., позивач у рахунок погашення вказаної заборгованості просив звернути стягнення на предмети іпотекиза договорами від 26вересня 2007 року та від 19грудня 2007 рокушляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов'язання за договором іпотеки від 26вересня 2007 року - на нежитлову будівлю загальною площею 982 кв. м, яка розташована за адресою:АДРЕСА_1,в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 684/МК/2007-978 від 26 вересня 2007 року у розмірі187 126 євро 92 євроценти, що еквівалентно 4 261 206грн 54 коп.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов'язання за договором іпотеки від 19грудня 2007 року на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, земельні ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, площею 0,250 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,047 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором №26/МК/2007-978від 19 грудня 2007 року у розмірі22 757 євро 91 євроцент, що еквівалентно 518 237 грн 34 коп.

Встановлено спосіб реалізації предметаіпотеки - нежитлової будівлі загальною площею 982 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 1 288124 грн.

Встановлено спосіб реалізації предметаіпотеки - домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, і земельних ділянок для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд площею 0,250 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,047 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2,шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 130 652 грн. Вирішено питання судового збору.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру вимог, що підлягають сплаті з вартості предмет іпотеки, викладено абзаци другий та третій резолютивної частини рішення в іншій редакції.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 684/МК/2007-978 від 26 вересня 2007 року у розмірі 77 606 євро 60 євроцентів, з яких: 31 485 євро 76 євроцентів - проценти, 39 266 євро 49 євроцентів - пеня, 6 854 євро 35 євроцентів - штраф, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлову будівлю загальною площею 982 кв. м, яка розташована за адресою:АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по Ѕ частці кожному на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі продажу від 24 березня 2006 року та рішення господарського суду Хмельницької області від 05 листопада 2002 року.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 26/МК/2007-978 від 19 грудня 2007 року у розмірі 16 998 євро 34 євроценти, з яких: 10 448 євро 02 євроценти -заборгованість, що стягнута рішенням суду від 20 лютого 2012 року, 2 587 євро 88 євроцентів - проценти, 3 383 євро 38 євроцентів - пеня, 579 євро 06 євроцентів - штраф, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, до складу якого входять кам'яний будинок (А-1) загальною площею 100,7 кв. м, цегляна літня кухня (Б), кам'яний сарай (В), кам'яний сарай (Г), цегляний сарай (Д), що належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24грудня 2004 року, виданого виконкомом Крушанівської сільської ради на підставі рішення № 46 від 18 листопада 2004 року, та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 250 га,кадастровий номер НОМЕР_1, та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,047 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташовані за адресою:АДРЕСА_2, та належать ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі державного акта НОМЕР_3, виданого Крушанівською сільською радою 28 лютого 1998 року.

В іншій частині рішення суду залишено без змін та доповнено абзацом шостим, що містить вказівку на зупинення виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 19 грудня 2007 року протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У касаційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів у частині звернення стягнення на предмет іпотеки, що є його власністю, ухвалити нове рішення про відмову у позові банку в цій частині.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судами встановлено, що 26 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №684/МК/2007-978, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 110 тис.євро строком до 24 вересня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом урозмірі 12,9% річних. Назабезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_8 та ОСОБА_6 передали (по Ѕ частці кожен) в іпотеку банку нежитлову будівлюзагальною площею 982 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за договором іпотеки від 26вересня 2007 року.

19 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 26/МК/2007-978, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20 тис. євро строком до 17 грудня 2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,9% річних. Назабезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором ОСОБА_8 передав у іпотеку банку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та земельні ділянки для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд площею 0,250 га,ведення особистого підсобного господарства площею 0,047 га за цією адресоюна підставі договоруіпотеки від 19 грудня 2007 року.

Останній платіж за кредитним договором № 684/МК/2007-978 від 26 вересня 2007 року позичальником був здійснений 01 березня 2010 року, а за кредитнимдоговором №26/МК/2007-978 від 19грудня 2007 року - 04 лютого 2010 року.

Банк скористався своїм правом вимоги дострокового виконання основного зобов'язання за кредитами. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 лютого 2012 року стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_6 110 448 євро 02 євроцентизаборгованості закредитним договором№ 26/МК/2007-978 від 19 грудня 2007 року, що визначена станом на 07 жовтня 2011 року. Вказане рішення набрало законної сили 07 червня 2012 року та перебуває на виконанні.

Позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 684/МК/2007-978 від 26 вересня 2007 року, заявлений у жовтні 2011 року, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 липня 2016 року залишено без розгляду напідставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_8 у суді першої інстанції просив застосувати позовну давність до вимог банку.

Відхиляючи доводи ОСОБА_7 щодо пропуску банком строку звернення до суду із вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з пропуском такого строку за основним зобов'язанням щодо повернення кредитів в цілому та застосовуючи наслідки пропуску такого строку лише щодо щомісячних зобов'язань за кредитом, апеляційний суд виходив із того, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Оскільки основне зобов'язання боржником не виконано, відсутні підстави для застосування строків позовної давності до вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Забезпечувальне зобов'язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Разом з тим, звернення особи до суду із вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу може бути обмежено строками позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

За змістом ч. 1 ст. 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Пред'явлення позову до суду являє собою реалізацію позивачем права на звернення до суду. Саме із цією процесуальною дією пов'язується початок процесу у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, позовна заява подається до районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів з дотриманням правил підсудності, визначених статтями 108-114 ЦПК України. Позовна заява оформлюється з додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, за її подання сплачується судовий збір.

За змістом викладеного, перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема ст. ст. 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-1763цс16 від 24 травня 2017 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Предметом спору у позовних заявах ПАТ КБ «Надра» до позичальника, заявлених у жовтні 2011 року, одну з яких рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20лютого 2012 року задоволено (кредитний договір № 26/МК/2007-978 від 19 грудня 2007 року), а другу - ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 липня 2016 року залишено без розгляду напідставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (кредитний договір № 684/МК/2007-978 від 26 вересня 2007 року), було стягнення заборгованості за кредитним договором.

Натомість у даній справі предметом спору є звернення стягнення на іпотечне майно.

Крім того, ч. 1 ст. 265 ЦК України визначено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Таким чином, питання про застосування позовної давності до спірних правовідносин, де строк виконання основного зобов'язання змінився шляхом встановлення дати дострокового повернення всього кредиту (за обома договорами) у жовтні 2011 року, а банк звернувся із позовом про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у травні 2015 року; де заявлено про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, що не переривалася зверненням банку із позовами про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вирішено апеляційним судом із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального закону.

Крім того, апеляційний суд ухвалив рішення, за яким з вартості предметів іпотеки підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення заборгованості в іноземній валюті (євро), в тому числі й неустойки (пеня та штраф).

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня.

Відповідно до положень п. 9 кредитних договорів, у разі порушення позичальником строків сплати процентів та повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Встановлення розміру неустойки з розрахунку облікової ставки Національного Банку України можливе лише щодо грошової одиниці України - гривні, оскільки діючим законодавством Національному Банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти.

Звертаючи стягнення на предмети іпотеки у рахунок погашення заборгованості в іноземній валюті, апеляційний суд не дослідив, у якій валюті за умовами договорів про надання кредитів в іноземній валюті передбачається нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені) - у гривні чи у євро - та чи підлягає у такому випадку разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті стягнення й неустойки у євро.

Крім того, відповідно до положень п. 9.2. кредитних договорів, у разі порушення строків повернення кредиту та/чи сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості щодо повернення кредиту та/чи сплати процентів, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення.

Задовольняючи забезпечені іпотекою вимоги банку, які включають в себе й пеню, і нарахування штрафу одночасно, апеляційний суд не дослідив, чи не призводить у такому випадку одночасне застосування пені й штрафу до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, що забороняється в силу положень ст. 61 Конституції України.

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду у частині вирішення позовних вимог банку до ОСОБА_7 підлягає скасуванню із передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

У частині звернення стягнення на Ѕ частку нежитлової будівлі загальною площею 982 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6, судові рішення не оскаржуються та в силу ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року скасувати у частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик