У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ПисаноїТ.О., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Лозоваводоканал» Лозівської міської ради Харківської області, третя особа - житлово-будівельний кооператив «Південний», про поновлення порушених прав споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила зобов'язати комунальне підприємство «Лозоваводоканал» (далі - КП «Лозоваводоканал») невідкладно підготувати та укласти з нею індивідуальний договір на надання послуг з водопостачання та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що вона мешкає в кооперативній квартирі АДРЕСА_1), яка є її власністю та в якій встановлено лічильник на водопостачання та водовідведення, проте КП «Лозоваводоканал» відмовив їй в укладанні індивідуального договору для обслуговування її квартири, мотивуючи тим, що будинок, в якому вона проживає, є кооперативним та перебуває на балансі ЖБК «Південний».

Посилаючись на те, що будинок не є підприємством, а мешканці квартир, у тому числі й вона, є споживачами комунальних послуг, й балансоутримувачем є не ЖБК «Південний», а міська рада в особі КП «Лозоваводоканал», ОСОБА_4 просила задовольнити позов.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахувавши правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110цс12, та виходили з того, що ЖБК «Південний» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку № 24 вул. Богданівська (колишня Рози Люксембург) у м. Лозова (а. с. 120) та згідно зі ст. ст. 1, 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» він же є споживачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, які надає КП «Лозоваводоканал»; водночас, згідно ч. 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ЖБК «Південний» є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в багатоквартирному будинку, що перебуває в його житловому фонді та на його балансі, з яким власники приміщень багатоквартирного будинку укладають договори щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення; тобто абонентом КП «Лозоваводоканал» та споживачем послуг, які надає підприємство, й стороною в договорі про надання підприємством відповідних послуг є саме ЖБК «Південний»; позивач не є ані абонентом КП «Лозоваводоканал», ані безпосереднім споживачем послуг, які надає підприємство, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

Т.О.Писана

О.В.Попович