Справа №: 565/73/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника співвідповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Варашського ВП ГУНП в Рівненській області про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 4.10.2016 року дільничним офіцером поліції Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 275704, згідно якого 8.09.2016 року о 19.30 год. ОСОБА_1 в публічному місці біля 4-го підїзду, що в мікрорайоні Будівельників, 30/2 в м. Вараш Рівненської області, в присутності перехожих громадян виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим порушив публічний порядок. Позивач вважає, що фактичною метою штучно створеної події, про яку вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, є помста зі сторони начальника Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5, який тісно повязаний зі свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за депутатську діяльність ОСОБА_1 та його спроб домогтися порушення кримінального провадження відносно працівників поліції за події, що мали місце 8.09.2016 року. Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року, яка набрала законної сили, було закрито провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що дільничний офіцер поліції Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 внаслідок неналежного виконання своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них та вчинення неправомірних дій свідомо принизив його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки ним було складено протокол про адміністративне правопорушення під час виконання ОСОБА_1 трудових обовязків на його робочому місці, в присутності сторонніх осіб, яких ОСОБА_4 привів з собою. Вказаними діями позивачу завдано моральної шкоди на суму 16000 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з Варашського ВП ГУНП в Рівненській області на його користь моральну шкоду на загальну суму 16000 гривень.

УхвалоюКузнецовського міського суду Рівненської області від 7.02.2017 року до участі в даній справі в якості співвідповідача залучено ГУНП в Рівненській області.

УхвалоюКузнецовського міського суду Рівненської області від 7.02.2017 року, яка набрала законної сили, справу передано на розгляд до Маневицького районного суду Волинської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили стягнути з ГУНП в Рівненській області на користьОСОБА_1 моральну шкоду на суму 16000 гривень.

Представник співвідповідача - ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнала, вважає їх необґрунтованими, а тому в їх задоволенні просила відмовити за безпідставністю.

Представник відповідача - Варашського ВП ГУНП в Рівненській області в судове засідання не зявився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечують відносно розгляду справи у відсутності вказаного представника відповідача, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника Варашського ВП ГУНП в Рівненській області.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 270 Цивільного кодексу України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоровя, право на безпечне для життя і здоровя довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним.

Згідно ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст. 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ст. 299 Цивільного кодексу України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працює черговим з режиму територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Кузнецовськ Рівненської області. 4.10.2016 року ОСОБА_1 з 13 год. до 24 год. перебував на робочому місці. 4.10.2016 року дільничним офіцером поліції Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 275704, згідно якого 8.09.2016 року о 19.30 год. ОСОБА_1 в публічному місці біля 4-го підїзду, що в мікрорайоні Будівельників, 30/2 в м. Вараш Рівненської області, в присутності перехожих громадян виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим порушив публічний порядок. Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року, яка набрала законної сили, було закрито провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Зазначені обставини підтвердили позивач та представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачем та співвідповідачем, а також це встановлено з досліджених в судовому засіданні довідки територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Кузнецовськ № 12 від 20.03.2017 року, графіку роботи чергових з режиму за жовтень 2016 року, протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 275704 від 4.10.2016 року, постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при вирішенні заявлених позивачем вимог бере до уваги, що відповідно до ст. 60 ЦПК України саме на позивача покладається обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також представити суду докази у підтвердження обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Позивачем в поданій до суду позовній заяві та в ході розгляду справи відповідно до ст. 60 ЦПК України не було подано будь-яких належних доказів у підтвердження заявлених позовних вимог в тій частині, що дільничний офіцер поліції Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 вчинив дії, які свідомо принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, під час складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення на його робочому місці. Будь-які клопотання з метою підтвердження обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, позивачем та представником позивача в ході судового розгляду не заявлялись.

Згідно ч. 1, 2, 6 ст. 1176 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

В судовому засіданні встановлено, що позивач до адміністративної відповідальності не притягувався, адміністративне стягнення у виді арешту чи виправних робіт на нього не накладалося. Права ОСОБА_1 були захищені судом під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП шляхом закриття провадження у справі в звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК, ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Згідно із зазначеними нормами обовязковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди.

Вимагаючи стягнення моральної шкоди з Варашського ВП ГУНП в Рівненській області, ГУНП в Рівненській області, тобто за рахунок держави, позивач не заявив позов до Державної казначейської служби України.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконного прийняття рішення, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою у порядку встановленому законом.

Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим Указом Президента України № 460/2011 від 13 квітня 2011 року, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство фінансів України.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивачем не було заявлено до належного відповідача.

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дільничний офіцер поліції Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 діяв в межах своєї компетенції, вважаючи, що зібрані ним матеріали підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та є достатніми для його притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначені обставини встановлено з досліджених в судовому засіданні матеріалів адмінсправи.

Разом з тим, суд бере до уваги, що складання протоколу про адміністративне правопорушення не є розповсюдженням негативної інформації про позивача. Складання протоколу про адміністративне правопорушення не входить до кола підстав, що дають право на відшкодування шкоди у разі, якщо на підставі складеного протоколу адміністратив-не стягнення не накладалося. Складений на позивача протокол про адміністративне право-порушення був у порядку, передбаченому законом, досліджений судом при розгляді адміністративної справи, права позивача були захищені закриттям провадження в справі.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Варашського ВП ГУНП в Рівненській області, ГУНП в Рівненській області про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 28, 68 Конституції України, ст.ст. 16, 23, 269-271, 275, 280, 297, 299, 1167, 1172-1174, 1176 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар