Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/3123/16-ц Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відновлення межі земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом. Просила відновити межу між домоволодіннями №153 та №151 у с.Зарічани Житомирського району Житомирської області та зобовязати ОСОБА_4 демонтувати встановлений ним паркан із металевих стовпів та металевої сітки між вказаними домоволодіннями. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що їй належить частина домоволодіння, яка межує з домоволодінням відповідача. Відповідач встановив паркан між їхніми домоволодіннями, внаслідок чого до її домоволодіння не зможуть підїхати автомобілі екстренних служб. Вважає, що її права мають бути захищені шляхом відновлення становища, яке існувало до їх порушення та припинення дій, що порушують її права.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення її вимог. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня 2006 року, ОСОБА_3 зобов'язано усунити перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_4 шляхом встановлення меж земельної ділянки між домоволодінням №151 та №153 по вул. Цюрупи в с.Зарічани Житомирського району згідно з висновком експертизи №3016 від 08.12.2005 року (а.с.44-45). Також при розгляді вказаної справи (а.с.44) встановлено, що:

- відповідно до свідоцтва про право власності за законом ОСОБА_4 на праві власності належить 1/2 частина будинку, розташованого в с.Зарічани по вул. Цюрупи,153;

- згідно записів в земельно-облікових документах Зарічанської сільської ради за домоволодінням №153 було закріплено земельну ділянку 0,10 га., зокрема, в тому числі, за ОСОБА_4 0,05 га.;

- рішенням зборів уповноважених членів колгоспу "Зоря" від 20.06.1990 року (протокол №2) для обслуговування житлового будинку ОСОБА_4 надано в постійне користування 0,05 га. землі біля 1/2 частини житлового будинку, яка перейшла йому у спадщину за законом;

- згідно записів в земельно-облікових документах Зарічанської сільської ради за домоволодінням №151 було закріплено земельну ділянку 0,09 га., зокрема, в тому числі, за ОСОБА_3 0,05 га.

Рішенням від 27 лютого 2009 року Житомирського районного суду Житомирської області у справі №2-63/09 зобов'язано ОСОБА_3 демонтувати паркан, який знаходиться в межах земельної ділянки ОСОБА_4, встановленої варіантом №3 висновку експеризи №3016 від 08.12.2005 року за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня 2006 року (а.с.48).

Зазначені судові рішення є чинними. А тому встановлені ними обставини додаткового доведення не потребують.

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позов пред»явлено до неналежного відповідача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі нотаріально посвідчених угод від 14 липня 2010 року відповідач ОСОБА_4 продав належну йому частину будинку та земельну ділянку іншій особі (а.с.46,47).

З 4 серпня 2010 року він зареєстрований за іншою адресою (а.с.10).

Вказані докази позивачем не спростовані та не надано переконливих доказів про встановлення відповідачем паркану після вирішення останнього спору між ними у 2009 році і до відчуження ним частини будинку та земельної ділянки. Із змісту позовної заяви вбачається, що обставини, на які посилається позивач на підтвердження своїх вимог, мали місце у 2005-2007 роках, тобто до постановлення рішення 27.02.2009 року.

За таких обставин відсутні законні підстави вважати порушеними права позивачки.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. А тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: