Справа № 712/1567/17
Провадження № 2/712/946/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 червня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Пересунька Я.В.,
при секретарі Сагун Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
У лютому 2017 року представник НАВС ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним цивільним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, в розмірі 30 431 грн 30 коп. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, щонаказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 8.08.2013 року № 99 о/с ОСОБА_3 з 28.08.2013 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (далі - НАВС).
29.09.2013 року між НАВС, комплектуючим органом - УМВС України у Черкаській області та Відповідачем укладено Договір № 13-587 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови - відшкодувати витрати повязані з утриманням у навчальному закладі.
10.06.2016 року між НАВС, Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області та відповідачем було укладено додатковій договір про зміну замовника за договором № 13-587 від 29.09.2013 року. Відповідно до додаткового договору, всі права та обовязки за договором перейшли від УМВС України у Черкаській області до ГУ Національної поліції в Черкаській області.
З 1.09.2013 року по 17.06.2016 рік ОСОБА_1 перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.
Наказом НАВС від 17.06.2016 року № 799 ОСОБА_1 видано диплом за спеціальністю Правознавство.
Після здобуття вищої освіти Відповідача направлено до ГУ НП в Черкаській області для подальшого проходження служби.
Наказом ГУ НП в Черкаській області від 4.11.2016 року №192 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Відповідач з власної ініціативи звільнився з Національної поліції до спливу трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання, що призвело до порушення умов Договору.
Зазначив, що вартість грошового забезпечення відповідача становить 7067 грн 82 коп., витрат на харчування - 6 252 грн 80 коп., вартість речового майна отриманого Відповідачем під час навчання, становить 4 649 грн 6 коп., вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв становить 12 461 грн. 62 коп.
Відповідач навчався в НАВС з 1.09.2013 року по 17.06.2016 року. Вартість витрат, пов'язаних з утриманням його у навчальному закладі становить 30 431 грн. 30 коп.
Із сумою витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, ОСОБА_1 ознайомлено та поінформовано про необхідність відшкодування зазначеної суми, однак кошти до НАВС не надходили.
У судове засідання представник позивач ОСОБА_2 не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи без участі представника НАВС за наявними у справі доказами, проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 8.08.2013 року за № 99 о/с ОСОБА_1 з 28 серпня 2013 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ. (а.с. 8)
9 вересня 2013 року між Національною академією внутрішніх справ в особі ректора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, з одного боку, Головним управлінням МВС України у Черкаській області в особі начальника ОСОБА_5, який діє на підставі Положення, з другого боку, та громадянином України рядовим міліції ОСОБА_1, з третього боку, було укладено Договір № 13-587 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністрерства внутрішніх справ України Національній академії внутрішніх справ (а.с. 6), предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом (спеціальністю) «правоохоронна діяльність».
Згідно із п.п. 2.1.1., 2.1.3. вказаного Договору позивач зобов'язався, серед іншого: забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.
В свою чергу, у відповідності до п.п. 2.3.1., 2.3.5., 2.3.6. Договору ОСОБА_1 зобов'язався, серед іншого: виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня; після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років; у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
10 червня 2016 року між Національною академією внутрішніх справ в особі ректора ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту, з одного боку, Головним управлінням Національної поліції у Черкаській області в особі начальника ОСОБА_7, який діє на підставі Положення, з другого боку, та громадянином України капралом поліції ОСОБА_1, з третього боку, було укладено додатковий договір до договору про підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ, відповідно до якого Національна академія внутрішніх справ, що здійснювала навчання та підготовку особи, як фахівця для потреб міліції, продовжує здійснювати його навчання та підготовку, як фахівця Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення.
Як установлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за договором виконав, що підтверджується наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 17.06.2016 року за № 799, відповідно до якого відповідачу присуджено ступінь вищої освіти бакалавра за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» та видано диплом бакалавра (а.с.9).
Після здобуття вищої освіти, ОСОБА_1 направлено до Головного управління Національної поліції у Черкаській області для подальшого проходження служби.
Разом з тим, наказом т.в.о. начальника полковника поліції ОСОБА_8 № 192 о/с на підставі поданого рапорту від 21.10.2016 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 10).
Таким чином, убачається, що ОСОБА_1 свої зобовязання за договором належним чином не виконав, трирічний термін перебування на службі по закінченню навчання порушив.
Водночас, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, одним з таких наслідків є відшкодування збитків.
Пунктом 3 укладеного між сторонами Договору № 13-587 від 9.09.2013 року передбачено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з навчального закладу та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин, через неуспішність, за порушення дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи навчальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
Згідно із п. 4.1 вказаного Договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпусток та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу.
Також, необхідно зазначити, що аналогічні положення щодо обов'язку відшкодувати витрати за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі, затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України».
Крім того, обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що склалися між сторонами, закріплений статтею 18 Закону України «Про міліцію», який діяв на момент вступу та навчання ОСОБА_1, та статтею 74 Закону України «Про національну поліцію».
Відповідно до ст. 74 Закону України «Про національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Положеннями п. 6 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року, зі змінами і доповненнями випускник зобов'язаний відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою.
Пунктом 14 цього Порядку на випускника покладено обов'язок відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати у разі неприбуття за направленням або відмови без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 затверджено Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, який визначає механізм відшкодування таких витрат у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.
Згідно з п. 2 цього Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Як встановлено у судовому засіданні з наданих позивачем розрахунків, виконаних відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 р. № 313, за період навчання ОСОБА_1 в Національній академії внутрішніх справ витрати на його утримання склали 30 431 грн 30 коп., в тому числі витрати: на грошове забезпечення 7 067 грн 82 коп.; на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв 12 461 грн 62 коп.; продовольчим забезпеченням - 6 252 грн 80 коп., речовим забезпеченням 4 649 грн 6 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками-розрахунками (а.с. 12-25).
Разом з тим, відповідач, будучи особисто ознайомленим під підпис щодо обов'язку відшкодувати витрати позивача на його навчання, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 24), грошові кошти не повернув.
Відтак, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а доказів на їх спростування надано не було, суд прийшов до висновку, що позов Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, підлягає задоволенню.
Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України, суд -
Позов Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, у розмірі 30 431 грн 30 коп., а також судовий збір 1 600 грн, а всього 32 031 (тридцять дві тисячі тридцять одну) грн. 30 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Соснівським районним судом м.Черкаси за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Соснівського районного суду м.Черкаси протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Черкаської області в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м.Черкаси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо його не буде скасовано.
Суддя: Я.В. Пересунько