У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що 13 листопада 2014 року Московським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики. 03 лютого 2015 року державним виконавцем Кононенко Д.О. винесено дві постанови про відкриття виконавчих проваджень. Однак рішення суду не виконано. Представники стягувача власними силами здобули інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно з якою боржниці ОСОБА_6 на праві приватної власності належить садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Незважаючи на це державним виконавцем не було вжито жодних дій щодо реалізації вказаного майна в рахунок погашення заборгованості.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані ухвали судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди керувалися тим, що державний виконавець при виконанні виконавчого документа, виданого Московським районним судом м. Харкова діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, у ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем були здійсненні заходи з розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до установ та організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію прав власності на окремі види майна.

Суди встановили, що згідно з витягом з бази даних БД «АМТ» за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до відповідей з Державної фіскальної служби України у боржника відсутні відкриті рахунки у банківських установах та відсутня інформація стосовно сум доходу,нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) щодо боржників, які працюють за трудовими та ці вільно-правовими договорами інформація відсутня. Згідно відповіді ПФУ щодо боржників, які отримують пенсію інформація відсутня.

Також державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та не рухоме майно боржника з відповідним подальшим внесенням до реєстрів обтяження.

Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції направив на адресу Департаменту містобудування та архітектури м. Суми запит від 17 червня 2016 року за вих. № 13570 10-30/ДВ-4 щодо повідомлення про наявність у ОСОБА_6 вищезазначеного садового будинку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, суди зробили правильний висновок, що державним виконавцем здійснені всі необхідні заходи для виявлення майна у боржника, дії державного виконавця відповідають Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 № 512/5, проте оскільки офіційної відповіді на запити щодо наявності майна не надходило, звернути стягнення на майно державний виконавець не має можливості.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвали судів залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. Леванчук А.О.