Справа № 515/790/17
Провадження № 2-о/515/1289/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.

за участі секретаря Унгурян Т.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці - адвоката ОСОБА_2

заінтересованої особи представника Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини.

17 жовтня 2013 року померла мати заявниці ОСОБА_4 в с. Садове Татарбунарського району Одеської області, з якою заявниця проживала разом та вели спільне господарство на час відкриття спадщини.

За життя, а саме 12 березня 2013 року спадкодавець зробила заповіт на своє нерухоме майно, а саме на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128544, виданого КСП ім. Кірова Татарбунарського району, на користь позивачки ОСОБА_1.

Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128544, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №066236І на імя ОСОБА_4, що підтверджується інформацією, наданою відділом Держземагентства у Татарбунарському районі №3-30/2013 від 04.12.2013 року.

Зазначену земельну ділянку заявниця має право успадкувати як спадкоємець по заповіту.

Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_5, останній було відмовлено у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_4 у звязку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, на думку заявниці, згідно вимог ч.3.ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину у звязку з тим, що на день відкриття спадщини, вона постійно проживала без реєстрації зі спадкодавцем за адресою: с. Садове вул. Виноградна, 32 Татарбунарського району Одеської області.

Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою.

Представник заявниці адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с.17 ).

Представник Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності її представника, не заперечуючи проти вимог заяви (а.с.21).

Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення заявника та зацікавленої особи про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_3 позбавлена можливості вступити у спадок в установленому законом порядку після смерті своєї матері ОСОБА_4, померлої 17.10.2013 року, через відмову нотаріуса у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи, у звязку з відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Вказане підтверджується:

-копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 351786 від 21.10.2013 року (а.с.6), яким підтверджується, що ОСОБА_4 померла 17.10.2013 року в с. Садове Татарбунарського району Одеської області;

-довідкою відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Головного управління Держземагенства в Одеській області за №3-30/2013 від 04.12.2013 року (а.с.7), якою повідомлено, що згідно державного фонду документацій із землеустрою взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128544 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_4 серії І-ОД №066236;

- листом нотаріуса (а.с.8) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом, у звязку з втратою нею 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини;

- довідкою за №233/02-15 Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 23.02.2017 року (а.с.9), з якої вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на день свої смерті, що настала 17.10.2013 року постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім неї, в будинку станом на 17.10.2013 року, проживала без реєстрації і проживає на теперішній час її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- витребуваною судом інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №48182445 від 22.06.2017 року, якою повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після померлої 17.10.2013 року ОСОБА_4 - інформація відсутня (а.с.23) ;

- копією свідоцтва про народження серії УІІ-УР №1007428 від 14.07.1967 року, з якого слідує, що заявниця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою ОСОБА_4;

- копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 144536 від 14.031.2017 року (а.с.25), згідно якого заявниця ОСОБА_3 розірвала шлюб з ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу заявниці залишилося прізвище «Завгородня»;

- копією заповіту від 12.03.2002 року (а.с.26), яким підтверджується, що заявниця є спадкоємцем по заповіту на майно спадкодавця ОСОБА_4, а саме: земельну частку (пай), відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128544, виданого КСП ім. Кірова.

У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявниці встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця за заповітом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (за №1382-ІУ від 11.12.2003 року) передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.21), суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_4, на час відкриття спадщини - 17.10.2013 року, за місцем мешкання спадкодавця, в будинку №32 по вул. Виноградна в с. Садове Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується довідкою Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.9).

Враховуючи, що прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.8), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання однією сім'єю, заявниці ОСОБА_1, як спадкоємця по заповіту, разом із спадкодавцем ОСОБА_4, на час відкриття спадщини, а саме 17 жовтня 2013 року.

Керуючись ст.ст.1233,1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 213, 215, 256-257 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, з викликом заінтересованої особи Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 /ідентифікаційний номер /, як спадкоємця по заповіту, разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме 17 жовтня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Семенюк