Апеляційний суд Житомирської області
Справа №291/16/17 Головуючий у 1-й інст. Руденко З. Б.
Категорія 23 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Коломієць О.С., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг» до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати отриманої за недійсним правочином,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг»,

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13 березня 2017 року,

встановила:

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 13 березня 2017 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг» (далі Товариство) про стягнення з ОСОБА_1 орендної плати, отриманої за недійсним правочином відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Товариства, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову.

Крім обставин, якими були обґрунтовані позовні вимоги, зазначив, що договір оренди землі та додаткова угода до нього не пройшли державної реєстрації у визначеному законом порядку, а тому не є вчиненими та такими, що породжують цивільні права та обовязки, що підтверджено судовими рішеннями.

Заслухавши пояснення представника Товариства, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 03.11.2014, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15.01.2015, додаткову угоду від 25.12.2009 про внесення змін до договору оренди землі від 01.10.2006, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством, визнано недійсною. Витребувано у Товариства та повернуто ОСОБА_1 земельну ділянку, яка була предметом вказаних угод. (а. с. 7, 46-47, 48-49).

Посилаючись на те, що зазначена додаткова угода, якою встановлювалось право позивача користуватись земельною ділянкою, а відповідача - на отримання орендної плати, визнана судом недійсною, Товариство просило стягнути з ОСОБА_1 сплачену їй за цим правочином орендну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Стаття 21 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Враховуючи вищевказані норми матеріального права та встановлені судом обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно виходив з того, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину у вигляді повернення орендної плати за цей час та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги, зважаючи на положення ст. 21 Закону України «Про оренду землі», висновків суду не спростовують. Крім того, в суді апеляційної інстанції представник Товариства не заперечував факту використання земельної ділянки за недійсним правочином.

Посилання Товариства на ті обставини, що договір оренди земельної ділянки та додаткова угода до нього не пройшли державної реєстрації у визначеному законом порядку, а тому не є вчиненими та такими, що породжують цивільні права та обовязки, на правильність ухваленого рішення не впливають.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвест Холдинг» відхилити.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: