У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Євтушенко О. І., Кузнєцова В. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, розірвання попереднього договору, повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом в обгрунтування якого посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки площею 3,9 га.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 21 липня 2008 року вказана земельна ділянка перебувала у користуванні СФГ «Щедре» до 13 вересня 2014 року.

03 червня 2014 року між нею та відповідачем укладено попередній договір оренди земельної ділянки відповідно до умов якого сторони домовилися укласти договір оренди землі до 31 грудня 2015 року.

У зв'язку з необхідністю обробляти земельну ділянку за рахунок власних сил, 20 жовтня 2014 року вона звернулася до відповідача з заявою про розірвання попереднього договору, яка була прийнята та погоджена керівництвом відповідача.

Після закінчення строку дії договору оренди з попереднім орендарем позивач почала самостійно обробляти земельну ділянку, проте відповідач користується земельною ділянкою посилаючись на укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки, який позивачем не укладався, нею не підписувався.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі державного акта на право власності на землю позивач є власником земельної ділянки площею 3,9 га.

03 червня 2014 року між сторонами у справі укладено попередній договір щодо укладення договору оренди землі. 02 березня 2015 року укладено основний договір оренди землі, який зареєстровано в Реєстраційній службі Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області 17 березня 2015 року за № 20049743.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір оренди землі від 02 березня 2015 року містить підписи сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що позивач не довела належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх позовних вимог.

При цьому, ОСОБА_1 не подавала заяву до суду про призначення експертизи для з'ясування належності її підпису на оспорюваному договорі оренди землі.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 січня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
О. І. Євтушенко
В.О. Кузнєцов