АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/8544/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Виниченко Л.М.
справа №755/8769/16-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_1, на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 09 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та неустойки,-

УСТАНОВИЛА:

В травні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який неодноразово уточнювала та остаточно просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 14 жовтня 2010 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 з 750 грн. до 1500 грн. щомісячно; стягнути пеню за прострочення аліментів у розмірі 15060 грн.

Вимогти обґрунтовує тим, що дитині на час подачі позову виповнилося 14 років, матеріальні потреби на її забезпечення зросли, визначеного судом розміру аліментів не достатньо для покриття необхідних витрат на дитину. Окрім того, зазначає, що в жовтні 2014 року дитина отримала травму, перенесла хірургічне втручання та потребує проходженню курсу реабілітації.

Окрім того, аліменти сплачувались не постійно, у зв»язку із чим ОСОБА_6 просить стягнути пеню.

Не погодившись із первісним позовом, ОСОБА_4 подано зустрічний позов, уточнений в ході розгляду справи, у якому просить зменшити розмір аліментів до 500 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; звільнити від сплати заборгованості за період з 01 квітня 2015 року по 01 квітня 2016 року в сумі 9000 грн.; звільнити від сплати неустойки за період з 01 квітня 2015 року по 01 квітня 2016 року; звільнити від сплати неустойки в період з 01 січня 2010 року по 01 вересня 2014 року; розстрочити сплату існуючої заборгованості по аліментам у розмірі 37140,28 грн. на 36 місяців.

Вимоги обґрунтовує тим, що його сімейний стан змінився, в квітні 2013 року в нього народилась дитина, а в червні 2016 року він зареєстрував шлюб з матір»ю цієї дитини. Дружина наразі не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

В березні 2015 року відповідач переніс інсульт, унаслідок чого паралізувало половину тіла, тільки в грудні 2015 року стан здоров»я покращився, тривалий час не міг знайти роботу. Наразі працює та отримує дохід у розмір 1600 грн.

Вказує, що створення нової сім»ї та наслідки інсульту призвели до того, що він опинився у скрутному матеріальному становищі.

Вимоги в частині звільнення від сплати неустойки за період з 01 квітня 2015 року по 01 квітня 2016 року, а також в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам за цей же період, обґрунтовує вище викладеними обставинами щодо перенесеного інсульту.

Щодо вимог про звільнення від сплати неустойки в період з 01 січня 2010 року по 01 вересня 2014 року зазначає, що в цей період на його утриманні перебували літні батьки.

Розстрочити сплату заборгованість просить у зв»язку із скрутним матеріальним станом.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 09 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, вирішено:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 15060 грн.

У решті заявлених вимог відмовлено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково, вирішено:

Звільнити ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2015 року включно у розмірі 3750 грн.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2015 року включно.

У решті заявлених вимог відмовлено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про їх задоволення; рішення в частині вирішення зустрічних позовних вимог скасувати та ухвалити нове про відмову у їх задоволенні.

В апеляційній скарзі посилається на необґрунтовану відмову суду у збільшенні розміру аліментів. Посилається на те, що вимоги за зустрічним позовом не підтверджені належними доказами про здійснення відповідачем витрат на лікування та витрат на утримання малолітньої дитини.

Зазначає, що відповідач має достатній рівень доходів, але приховує їх (працює неофіційно).

Посилається на безпідставність звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості за аліментами у визначений рішенням період. Вказує, що матеріали справи не містять медичної документації, відповідно до якої убачалося б, що ОСОБА_4 є інвалідом, він зазнав негативних наслідків для свого здоров»я.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 14 жовтня 2010 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2010 року до повноліття дитини (до ІНФОРМАЦІЯ_2 року).

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2015 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_9.

З матеріалів справи також убачається, що 14 червня 2016 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10, що підтверджено даними свідоцтва про шлюб.

Окрім того, ОСОБА_4 має доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджено даними Свідоцтва про народження дитини.

Відповідно до даних довідки-розрахунку заборгованості по аліментах №250/6/2015 від 12 квітня 2016 року, складеної ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, загальна заборгованість ОСОБА_4 за аліментами станом на 01 квітня 2016 року становить 38790,28 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої 31 травня 2017 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва, з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2017 року, загальна заборгованість ОСОБА_4 за аліментами станом на 31 травня 2017 року становить 49290,28 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами, суд першої інстанції виходив з того, у зв»язку із погіршенням стану здоров»я та створенням нової сім»ї, стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі створить суттєве фінансове навантаження на відповідача. З цих же підстав суд визнав за можливе звільнити відповідача від сплати заборгованості по аліментам за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2015 року, а відповідно від нарахування пені, визнавши, що невиконання аліментного обов"язку було викликано незалежними від нього обставинами, а саме хворобою. З урахуванням установлених обставин, суд ухвалив про стягнення пені у межах заявлених позивачем вимог в сумі 15060 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають вимогам закону та ґрунтуються та досліджених в судовому засідання доказах.

Відповідно до ст.180 СК України визначено обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом частини 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв"язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування частини 1 ст. 192 СК України, повно та в належній мірі навівши мотиви такого висновку.

Судом вірно ураховано рівень матеріального забезпечення платника аліментів, зміну сімейного стану, а також стан здоров"я ОСОБА_4, який перебував з 21 березня 2015 року по 03 квітня 2015 року на стаціонарному лікуванні у зв"язку з перенесенням інсульту.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови у збільшенні розміру аліментів, а також посилання на обставину отримання відповідачем високих доходів, колегія суддів відхиляє, оскільки такі є безпідставними.

Судом вірно ураховані всі обставини справи, суть аліментних зобов"язань, які мають на меті забезпечення нормальних матеріальних умов життя. Посилання позивача на обставини отримання дитиною травми, а також необхідність додаткових коштів на розвиток здібностей дитини не є підставою для збільшення розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.192 СК України, а можуть бути вирішені в порядку ст.185 СК України.

Твердження апеляційної скарги щодо значних доходів платника аліментів ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Окрім того, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про звільнення платника аліментів від заборгованості за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2015 року, а також від нарахування пені за цей період, оскільки невиконання в цей період аліментних зобов"язань викликано незалежними від нього обставинами, а саме хворобою, яка має наслідком тривале лікування та значні матеріальні витрати.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 09 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов