Справа № 694/831/17
провадження 2/694/485/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

26.10.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі:

головуючої судді Сакун Д.І., при секретарі Матвієнко А.А., за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна (квартиру),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовано тим, що він був членом ЖБК-5 «Юність» та придбав квартиру АДРЕСА_1 шляхом сплати майнового внеску та паєнакопичень, однак свідоцтво про право власності йому видано не було, оскільки раніше діюче законодавство передбачало виникнення права власності з моменту виплати паю та право власності не вимагало реєстрації. На його звернення до Реєстраційної служби виконавчого комітету Звенигородської міської ради, йому було відмовлено у реєстрації права власності, оскільки поданий ним ордер лише підтверджує його право користуватися квартирою.

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Позивач додатково зазначив, що у довідці від 16.02.2017р. за підписами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до якої він не має заборгованості перед кооперативом ЖБК-5 «Юність» малася на увазі заборгованість «по комунальним платежам та кооперативу». Доказів того, що він є членом даного кооперативу суду надати не може, так само як і будь-яких інших доказів, які б обґрунтовували його позовні вимоги. Підставою позову вказав саме відсутність свідоцтва про право власності на спірну квартиру. Вказав, що надані докази вважає достатніми.

У судове засідання відповідач свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

У пп. «б» п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз'яснено, що при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Аналогічне зазначене у п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи».

У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 жовтня 1991 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ по спорах між громадянами і житлово-будівельними кооперативами» вказано, що член кооперативу, що повністю виплатив пайовий внесок за квартиру, має право залишитися в кооперативі або вийти з нього.

Судом встановлено, що будинок № 40 споруджений ЖБК-5 «Юність».

Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 15.12.1999 року № 333 затверджено протокол житлової комісії Звенигородського міськвиконкому від 15.12.1999р., яким затверджено протокол загальних зборів ЖБК-5 «Юність» про видачу ордерів на житло у будинку № 40 по вул. Шмідта в м. Звенигородка.

На підставі вказаного рішення було видано ордер №000045 члену ЖБК№5 «Юність» ОСОБА_1, відповідно до якого останньому надано право на заняття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, загальною площею 49,1 кв.м. (а.с. 6) з складом сімї 2 особи. Разом з тим, ордер є документом, який підтверджує право особи на користування приміщенням, до того зазначений ордер не містить ні дати його видачі, ані підпису уповноваженої особи, яка його видала, ані печатки. Оригінал позивач надати не зміг.

Відповідно до довідок від 16.02.2017р. за підписами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_1 не має заборгованості перед кооперативом ЖБК-5 «Юність», який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 є членом вказаного кооперативу. (а.с. 12-13)

Відповідно до Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №31849440 від 13.10.2016 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Звенигородської міської ради ОСОБА_5 було відмовлено у державній реєстрації прав, у звязку з тим, що ним не були подані документи, передбачені п. 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме: довідку кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску у повному обсязі.

Разом з тим, як вбачається з Постанови Звенигородського районного суду від 07.09.2012 (Справа № 2-а-671/11 ), яка була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013р. відповідно до рішення арбітражного суду Черкаської області від 04.08.2000 з ЖБК № 5 «Юність» м. Звенигородка, Черкаської області стягнуто на користь МП «Рапід» м. Ватутіне - 201063.34 грн.

Ухвалою арбітражного суду Черкаської області від 07.03.2000 накладено заборону вчиняти будь-які дії по відчуженню 70 квартирного житлового будинку по вул. Шмідта, 40 в м. Звенигородка.

По виконанню цього рішення відкрите виконавче провадження відділом ДВС Звенигородського РУЮ Черкаської області та постановою ДВС від 11.08.2000 накладено арешт на 70-т квартир житлового будинку по вул. Шмідта, 40 в м. Звенигородка. Ухвалою арбітражного суду Черкаської області від 20.12.2000 змінено спосіб виконання рішення арбітражного суду Черкаської області від 04.08.2000 і звернено стягнення на майно ЖБК №5 «Юність», що знаходиться вул. Шмідта, 40 в м. Звенигородка.

Постановою держвиконавця ВДВС Звенигородського РУЮ від 10.03.2004 накладено арешт на квартири будинку 40 по вул. Шмідта в м. Звенигородка

Рішенням загальних зборів кооперативу ЖБК №5 «Юність» м. Звенигородка, Черкаської області від 07.09.2004 вирішено розділити борг перед МП «Рапід» м. Ватутіне між членами кооперативу поквартирно.

На загальних зборах членів ЖБК № 5 «Юність» присутні, як начальник відділу ДВС Звенигородського РУЮ ОСОБА_6 так і представник МП «Рапід» ОСОБА_7, що вбачається з їх пояснень. Відповідно до рішення загальних зборів та правління кооперативу «Юність», затвердженого протоколом зборів за № 336 від 21.12.2004 та Статуту Звенигородського ЖБК №5 «Юність», прийняте рішення про розподіл боргу кооперативу на членів кооперативу з визначенням частки боргу кожного поквартирно, визначеного згідно реєстру про сплату боргу членами кооперативу, який було погоджено з ОСОБА_7, як представником МП «Рапід» про що свідчить його підпис на зворотній стороні реєстру, посвідчений печаткою МП «Рапід». Кожному члену кооперативу, який повністю розрахувався видавалися гарантійні листи: гарантійний лист від позивача МП «Рапід» про те, що позивач не буде мати матеріальних претензій до тих членів кооперативу хто сплатить борг перед підприємством та гарантійний лист ЖБК «Юність» про те , що мешканцю будинку (члену кооперативу), який виконає зобов'язання перед кооперативом відповідно до рішення загальних зборів та правління кооперативу «Юність» гарантується вихід з кооперативу.

Відповідно до постанови начальна відділу ДВС Звенигородського РУЮ Черкаської області ОСОБА_6 від 20.11.2004 за зверненням стягувача МП «Рапід» відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з частковим погашенням боргу в сумі 166711 грн. стягнення залишку боргу провести за рахунок квартир №№ 6,20,21-23,30,33,34,38,40,45,55 на які накласти арешт.

Згідно постанови начальна відділу ДВС Звенигородського РУЮ Черкаської області ОСОБА_6 від 15.12.2004 за зверненням стягувача МП «Рапід» відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» знято арешт, який було накладено постановами держвиконавця від 29.01.2001 та від 10.03.2004 з квартир №№ 58-70 та прийнято рішення про звернення стягнення на квартири, розташовані в б. 40 по вул. Шмідта №№ 6,20,21-23,30,33,34,38,40,45,55 на які накладено арешт.

Постановою держвиконавця від 29.04.2005 стягнення звернене на квартири №№6,20,21-23,30,33,34,38,40,45,55.

Відповідно до довідки ВДВС Звенигородського РУЮ наказ господарського суду від 04.08.2000 про стягнення боргу з ЖБК «Юність» на користь МПП «Рапід» перебував на виконанні з 2000 по 2006 роки і закінчене виконавче провадження на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з ліквідацією ЖБК -5 «Юність» на підставі ухвали господарського суду та передане ліквідаційній комісії.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів міських рад відноситься облік відповідно до Закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухому майно, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 18.02.2002 р. за № 157/6445, розділу У111, п.8.1 оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування членам ЖБК, які повністю внесли свої пайові внески.

Враховуючи, що позивач не довів, належними і допустимими доказами, того факту, що він повністю викупив свою квартиру, розрахувавшись по боргу перед МП «Рапід» та по зобов'язанням перед кооперативом ЖБК № 5 «Юність», що могло б бути підтверджено гарантійними листами від МП «Рапід» м. Ватутіне, ЖБК-5 «Юність» м. Звенигородка, квитанціями про оплату боргу, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Надані позивачем довідки від 16.02.2017р. за підписами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не має заборгованості перед кооперативом ЖБК-5 «Юність», який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та що він є членом вказаного кооперативу, суд не вважає належним доказом, оскільки вони видані за підписом осіб, повноваження яких не доведені та після ліквідації вказаного кооперативу. Крім того вказані довідки не містять печаток юридичної особи, від імені якої вони видані, а на них лише завірені підписи фізичних осіб секретарем міської ради.

Таке посвідчення, не посвідчує факти, викладені у документі (сплата пайових внесків), а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою.

Крім того, відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування лише населених пунктах, де немає нотаріусів. Тому, особа, яка засвідчувала підписи на вказаних довідках, не була наділена повноваженнями на вчинення такої дії.

Також, із вказаних довідок не вбачається відсутність заборгованості саме по пайовим внескам, не вказані суми погашення.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази жодним чином не дають суду підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, а докази у справі подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ст. 10-11, 60 ЦПК), - суд не вправі за своєю ініціативою збирати докази.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст.58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Позивачем, з урахуванням зазначених ним підстав позову, в судовому засіданні не було доведено обставин, які б свідчили про неможливість зібрання та надання до суду, до початку розгляду справи по суті, певних доказів у підтвердження позову. Не було заявлено жодних клопотань про їх витребування, як і не було подано до суду заяв про забезпечення доказів по даній справі. Відсутні будь-які підтверджуючі дані, які б свідчили про те, що позивач сплатив повністю пайовий внесок за спірну квартиру і за ним може бути визнане право власності на спірну квартиру.

При цьому судом було розяснено позивачеві наслідки не вчинення таких дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 179, 209, 212-215, 218, 223, 360-7 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна (квартиру) - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакун