Справа № 595/694/17
Провадження 2/595/306/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Федорончука В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 139 519 грн., мотивуючи тим, що ОСОБА_2 набув грошові кошти за її рахунок без достатньої правової підстави, а тому зобовязаний повернути їй ці кошти.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що 30 січня 2012 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 69 519 грн., а також 02 березня 2012 року - грошові кошти в сумі 70 000 грн. для виплати заробітної плати працівникам ПП «Росаварембуд». На підтвердження отримання грошей ОСОБА_2 03 серпня 2015 року надав розписку. Розпискою не встановлена дата, до якої відповідач повинен був виплатити заробітну плату працівникам ПП «Росаварембуд», а тому позивачка вважає, що попередній договір не був укладений сторонами, оскільки термін виконання зобовязання є суттєвою умовою договору. Відповідач свої зобовязання не виконав, отримані грошові кошти не виплатив працівникам ПП «Росаварембуд», безпідставно отримані грошові кошти в сумі 139 519 грн. не повернув ОСОБА_3 Даний факт став відомим у звязку із прийняттям 29 червня 2016 року рішення у справі №607/19990/14-ц. Так, в ході судового розгляду тієї справи допитаний як свідок директор ПП «Торенс», яке є новим кредитором після ПП «Росаварембуд», ОСОБА_4 заперечив надходження від ОСОБА_3 на рахунок підприємства коштів у розмірі 140 700,00 грн. й те, що ОСОБА_3 виплачувалася заробітна плата працівникам підприємства. 24 березня та 20 квітня 2017 року відповідачу були направлені претензії щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 139 519 грн., які залишені відповідачем без виконання. При вирішенні даного спору слід керуватися положеннями ст.1212 ЦК України.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що дійсно 30 січня та 02 березня 2012 року він отримав від ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 139 519 грн. Ті кошти він передав бухгалтеру ПП «Росаварембуд» ОСОБА_5, яка виплатила їх в рахунок заробітної плати працівникам згаданого підприємства, на що є відповідні платіжні відомості. Якщо б декільком десяткам працівників ПП «Росаварембуд» від січня та березня 2012 року до цих пір була не виплачена заробітна плата, невже б вони мовчали? Позовна вимога до нього це повний абсурд. ОСОБА_3 сама безпідставно набула в Державному підприємстві «Бучацьке лісове господарство» зовсім інші грошові кошти, ніж ті, що були отримані ним для виплати заробітної плати працівникам ПП «Росаварембуд» у січні та березні 2012 року, про що свідчить рішення суду від 29 червня 2016 року, згідно якого з неї в користь Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» стягнуто 140 700,00 грн. безпідставно отриманих коштів, частину з яких вона уже повернула підприємству, а тепер вирішила безпідставно отримані нею кошти стягнути з нього.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року, яке ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року залишено без змін, позов Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» до ОСОБА_3, третьої особи Приватного підприємства «Торенс» про повернення безпідставно набутих коштів задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» безпідставно отримані кошти у розмірі 140 700 грн.

Згідно розписки від 03 серпня 2015 року ОСОБА_2 30 січня 2012 року отримав від ОСОБА_3 кошти в сумі 69 519 грн. для виплати заробітної плати працівникам ПП «Росаварембуд» і передав їх бухгалтеру ОСОБА_5 для видачі працівникам. 02 березня 2012 року він отримав від ОСОБА_3 кошти в сумі 70 000 грн. і теж передав їх ОСОБА_5 для видачі заробітної плати працівникам, на що є відповідні платіжні відомості.

Саме ці письмові докази подала позивачка на доведення тієї обставини, що відповідач отримані грошові кошти не виплатив працівникам ПП «Росаварембуд», на яку вона посилається як на підставу своєї вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Дослідивши вищезгадані письмові докази, суд встановив, що вони не містять інформації про обставини, які мають значення для справи, а тому не є належними.

Так, ухвалюючи рішення у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» до ОСОБА_3, третьої особи Приватного підприємства «Торенс» про повернення безпідставно набутих коштів, що набрало законної сили, Тернопільський міськрайонний суд виходив із того, що відповідачем ОСОБА_3 не доведено, що кошти в сумі 140700,00 грн., які вона отримала для розрахунків із приватним підприємством «Торенс», були нею передані вказаному підприємству, й так як остання набула (зберегла) дане майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, стягнув їх в користь Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство».

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у даній справі встановлені такі обставини:

ОСОБА_3 працювала у Державному підприємстві «Бучацьке лісове господарство» на посаді головного економіста з 31.05.11, а з 01.02.12 по 16.07.13 - головним бухгалтером;

27.01.12 ОСОБА_3 на її картковий рахунок №306921, відкритий у ПАТ «Приватбанк», Державним підприємством «Бучацьке лісове господарство» перераховано кошти у розмірі 70000,00 грн., платіжне доручення №2123.У графі доручення щодо призначення платежу зазначено: «Для господарських потреб з «Торенс»;

01.03.12 ОСОБА_3 на її картковий рахунок №306921 Державним підприємством «Бучацьке лісове господарство» перераховано кошти у розмірі 70700,00 грн. із призначенням платежу «Для господарських потреб з «Торенс» (платіжне доручення №2329);

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.11.13, яке набрало законної сили, у справі за позовом приватного підприємства «Торенс» до Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» про стягнення заборгованості стягнуто з ДП «Бучацьке лісове господарство» на користь ПП «Торенс» 166263,06 грн. боргу;

Зі змісту даного рішення вбачається, що підставою для звернення із згаданим позовом послужила заборгованість Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» перед ПП «Торенс», як новим кредитором після ПП «Росаварембуд», із яким ПП «Торенс» перебувало у господарських відносинах за договором про надання послуг №10/11 вія 31.01.12. Розмір заборгованості становив 193050,34 грн.;

Саме для погашення вказаної заборгованості Державним підприємством «Бучацьке лісове господарство» перераховувалися кошти ОСОБА_3;

За наслідками ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» за період з 01.09.11 по 01.07.13, проведеної державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області, не встановлено факту отримання ПП «Торенс» спірних коштів на суму 140700,00 грн.

Таким чином, обставини, встановлені судовим рішенням від 29 червня 2016 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» до ОСОБА_3, третьої особи Приватного підприємства «Торенс» про повернення безпідставно набутих коштів, не містять інформації щодо предмета доказування в розглядуваній справі, а тому не доводять ті обставини, що ОСОБА_2 безпідставно набув грошові кошти в сумі 139 519 грн., а також, що дані кошти не виплачені працівникам ПП «Росаварембуд».

Згідно довідки Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» №376 від 06.07.2017 станом на 06.07.2017 ОСОБА_3 на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року в справі №607/19990/14-ц перерахувала на розрахунковий рахунок ДП «Бучацьке лісове господарство» 35 000,00 грн.

Розписка ОСОБА_2 від 03 серпня 2015 року свідчить про те, що він 30 січня 2012 року отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 69 519 грн., а також 02 березня 2012 року - грошові кошти в сумі 70 000 грн. для виплати заробітної плати працівникам ПП «Росаварембуд» та передав ці кошти бухгалтеру ОСОБА_5 для видачі працівникам, що не заперечував відповідач у судовому засіданні.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

За наведених підстав суд дійшов до висновку, що жодні докази, надані позивачкою, не підтверджують наявність обставин, якими обгрунтовується вимога.

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,212,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6