Справа № 570/5555/16-ц
Номер провадження 2-о/570/21/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання обнією сім'ю,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що з 1994 року вона та ОСОБА_4, який помер 11 листопада 2013 року, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, заявниця звернулася з даною заявою до суду просить встановити факт її проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 з 1994 року по день його смерті.

Встановлення даного факту заявниці надасть можливість оформлення своїх можливих спадкових прав після смерті ОСОБА_4

Заявниця ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала і пояснила суду, що ОСОБА_4 був лікарем, а вона фельдшером в дільничній лікарні в с.Нова Українка Рівненського району. ОСОБА_4 проживав одиноко, так як розлучився з дружиною і та з дочкою проживають в Івано-Франківській області. З 1994 року по день смерті ОСОБА_4 проживала з ним в його квартирі, так як він потребував сторонньої допомоги. Була в лікарні з ним, коли він хворів, доглядала його, вони вели спільне господарство. Однак зареєстрована вона була в будинку свекрухи, а саме: вул.Приходька № 87-а в с.Нова Українка. В цьому ж будинку проживала разом з чоловіком ОСОБА_5 від дня реєстрації шлюбу 26 січня 1985 року по день його смерті 01 листопада 2012 року, розлучені не були. ОСОБА_6 допомагав їй по господарству у ОСОБА_4, допомагав його доглядати, а після смерті чоловіка, вона сама доглядала ОСОБА_4 і вже проживала з ним без реєстрації. Як ОСОБА_4 помер, то його дочка ОСОБА_3 забрала його і похоронила на Івано-Франківщині. Дочка не претендує на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька. В останнє судове засідання заявниця не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу без її участі, заяву свого представника про уточнення позовних вимог підтримує в повному обсязі і просить задоволити заяву з врахуванням цих вимог.

Представник заявниці подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та в судовому засіданні, з врахуванням даної заяви заявлені вимоги підтримав, просить заяву задоволити і встановити факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з ОСОБА_4 і в обґрунтування заявлених вимог пояснив, що ОСОБА_2 фактично з 1994 року по 11 листопада 2013 року проживала з ОСОБА_4, з чоловіком не проживала. Садили разом огород, тримали поросят, майже весь час проводила у ОСОБА_4 ОСОБА_6 також ходив туди та допомагав по господарству, про відносини, які склалися між його дружиною та ОСОБА_4 знав, ніяких заперечень з його сторони не було.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Від неї до суду надійшло клопотання, в якому вона просить слухати справу у її відсутності, заявлені вимоги заявниці підтримує в повному обсязі. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності заінтересованої особи.

Свідок ОСОБА_7 суду дав покази, що не знав які стосунки були у заявниці з ОСОБА_4, але коли заходив провідати ОСОБА_4, то ОСОБА_2 була разом з ним. Йому відомо, що заявниця і ОСОБА_4 вели спільне господарство, ОСОБА_2 доглянула його до смерті.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що довгий час, років 15-17 заявниця, хоча і проживала зі своїм чоловіком Костею, але вона підтримувала ОСОБА_4, допомагала йому вести господарство, права білизну, варила їсти. Коли ОСОБА_4 захворів, вона його довгий час доглядала, возила в лікарню, була з ним там.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_2 років з двадцять проживала з ОСОБА_4, так як він був одинокий, допомагала йому вести господарство, обробляла огород, прала білизну, готувала їсти. ОСОБА_6 знав цю ситуацію, але з його сторони ніяких заперечень не було. Він сам допомагав ОСОБА_6 господарювати у ОСОБА_4, допомагав його доглядати, коли той захворів. ОСОБА_4 мав приватизовану квартиру і завжди казав, що вона залишиться ОСОБА_2, так як вона його доглядає. Їй відомо, що дочка на спадщину не претендує.

Заслухавши пояснення заявниці і її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 11 листопада 2013 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 листопада 2013 року, серії І-ГЮ № 149308. На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. З 1995 року по день його смерті, 11 листопада 2013 року, разом із ОСОБА_4 за адресою його реєстрації однією сім'єю проживала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони були пов'язані спільним побутом та вели спільне господарство, ОСОБА_2 готувала їсти, прала білизну, обробляла огород, доглядала ОСОБА_4, коли той захворів. Зареєстрована ОСОБА_2 була за адресою: вул.Приходька, № 87-а в с.Нова Українка Рівненського району Рівненської області, в будинку свекрухи. Її чоловік, ОСОБА_5 помер 01 листопада 2012 року, про що зазначено у свідоцтві про смерть серії І-ГЮ № 133754 від 02 листопада 2012 року. До смерті чоловіка, ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ним, шлюбу не розривала, хоча фактично проживала з ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на його майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2. У ОСОБА_4 була дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є спадкоємицею першої черги за законом. Проте, згідно заяви від 28 березня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі під номером 177, ОСОБА_3 відмовилась від спадкового майна батька на користь ОСОБА_2

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявниця ОСОБА_10 з 1995 року спільно проживала з ОСОБА_4 до моменту смерті останнього 11 листопада 2013 року, вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Цивільний Кодекс України не роз'яснює змісту словосполучення "проживання однією сім'єю". За ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому ст.2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Однак поняття "проживання однією сім'єю" та "член сім'ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім'ї, проте не проживати з ним однією сім'єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Виходячи із викладених обставин, а також враховуючи положення ст.3 Сімейного кодексу України, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 з 1995 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 до моменту смерті останнього, тобто до 11 липня 2013 року, а тому заява обґрунтована, доведена належними доказами і підлягає до задоволення, тобто є законні підстави встановити вказаний факт.

Керуючись ст.ст.57, 59, 213-215, 234-235, 256-259, 223, 294, 295, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання обнією сім'ю (з врахуванням заяви про уточнення заявлених вимог) - задоволити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР № 589644, виданий 23 червня 1999 року Рівненським РВ УМВС України у Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з ОСОБА_4, який помер 11 листопада 2013 року, в квартирі АДРЕСА_3 однією сім'єю з 1995 року по 11 листопада 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя: Остапчук Л.В.