Справа № 585/1594/17
Номер провадження 2/585/575/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі М.В. Шунько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, яка діє від імені ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 і просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами № 16 на вул. Польова у с.Бобрик Роменського р. Сумської обл. В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Роменський р. с. Бобрик, вул. Польова, 16. Разом з ним в будинку проживає його дружина ОСОБА_1 Також, за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідача, який є сином позивача ОСОБА_3 Влітку 2003 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_4, на час одруження його прізвище було ОСОБА_1. До весни 2004 року ОСОБА_3 разом з дружиною проживав у його будинку. На початку травня 2004 року він збирався їхати на город, відповідач влаштував сварку і наніс йому декілька ударів в живіт та обличчя. Він поїхав на огород і коли повернувся, відповідача та його дружини дома не було, а також не було їх особистих речей та їх меблів (зокрема гардеробу та ліжка). Як він згодом дізнався, відповідач з дружиною переїхали до батьків дружини відповідача вул. Сінокопа, 16 с.Бобрик Роменського р. Після того відповідач декілька разів приїздив до них і бив його та ОСОБА_1 (свою матір). Восени 2007 року відповідач з дружиною переїхали до будинку по вул. Учительська 81 в м.Ромни, який отримала у спадщину ОСОБА_1, і до цього часу він там проживає. Факт не проживання відповідача у будинку позивача можуть підтвердити свідки, також це підтверджується довідкою про склад сімї від 8 червня 2015 року. Таким чином з травня 2004 року і до цього часу ОСОБА_3 не проживає у будинку за адресою вул. Польова 16 с.Бобрик Роменського р. Не зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає в будинку, він залишається зареєстрованим за адресою б. № 16 по вул.Польова в с.Бобрик Роменського р. Він неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_3 з проханням зняти з реєстрації своє місце проживання, проте він відмовляється це зробити. Оскільки відповідач ОСОБА_3 в належному йому житловому будинку по вул.. Польова 16 с.Бобрик Роменського р. не проживає більш ніж протягом 1 року підряд, він може бути в судовому порядку визнаний таким, що втратив право користуватися його житловим будинком.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5, в судове засідання не прибули, забезпечили явку представника.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав і просив задоволити, підтвердив обставини викладені в обґрунтування позовних вимог. Крім цього, суду пояснив, що заперечення відповідача не можуть бути взяті до уваги, тому що відповідач в цьому будинку не проживає без поважних причин і його речей там не має, ті речі які були виявлені, про що складено акт, це робочий одяг та деталі до авто. Час, протягом якого відповідач не проживає в будинку підтверджують свідки.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 суду пояснив, що позов не визнає і просить відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що він зараз дійсно не проживає з батьками, тому що йому чинять перешкоди в проживанні в цьому будинку. В той же час, він фактично користується цим будинком, в нього там є його власні речі. Крім цього, він часто приїздить до батьків допомагати їм. Коли він виїздив з будинку з дружиною, він не всі речі забирав. В цьому ж господарстві стоїть його пасіка, вона з двох вуликів, але як відомо, за пасікою потрібен постійний догляд. Довідку про склад сімї від 8 червня 2015 року дійсно робили, вона була зроблена для оформлення субсидії батькам. Він заперечує проти позову ще й з тих підстав, що він свого житла не має, а відповідно не може бути зареєстрований за іншим місцем проживання. Останнім часом він дійсно став рідше бувати у батьків, так як виникла конфліктна ситуація, і щоб далі не провокувати їх він став рідше приїздити до них. В їх будинку 10 кімнат і свідки не можуть знати чи є в будинку його особисті речі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_2 вже давно. ОСОБА_3 з батьками не проживає вже давно, десь з 2006 року, як одружився. ОСОБА_3 проживає десь на Засуллі в м.Ромни. Взимку цього року було що ОСОБА_1 тривалий час лікувалася, місяців три, тому він допомагав ОСОБА_2 по господарству, так як той інвалід першої групи по зору. За той час він не бачив ОСОБА_3 там ні разу. За 2017 рік він бачив там ОСОБА_3 разів 5-7.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_8 суду пояснила, що живе по сусідству з ОСОБА_2, ОСОБА_3 не живе з ними з часу одруження, спочатку вони переїхали до батьків його дружини, а потім стали жити на вул. Учительскій в м.Ромни. Коли взимку цього року заболіла ОСОБА_1 і була в лікарні, вона ходила до них щодня декілька місяців, допомагала по господарству так як ОСОБА_2 нічого не бачить. За той час вона ОСОБА_3 там не бачила ні разу. В 2016 році вона його там теж не бачила. Вона бувала у будинку ОСОБА_2, речей ОСОБА_3 вона там не бачила. В цьому році вона була присутня коли складали акт, тоді дійсно були якісь речі, то був якийсь робочий одяг, там було ще щось. Про те що в будинку є ще якісь речі, ОСОБА_3 не говорив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що він товаришує зі ОСОБА_3 Знайомі вони років 5. Він до ОСОБА_3 частенько звертається по ремонту електрообладнання автомобіля. Бували випадки коли він приїздив до ОСОБА_3 в с. Бобрик, а бували випадки коли приїздив на вул. Українську. Був колись випадок коли він приїздив до ОСОБА_3 в с. Бобрик пізно ввечері. У ОСОБА_3 в с. Бобрик, в господарстві батьків, стоїть пасіка, вони її декілька років поспіль вивозили на поле. Бувало що вони возили трактором, який належить ОСОБА_2, дрова в с.Бобрик в будинок ОСОБА_3 Діти й дружина ОСОБА_3 живуть на вул. Українська в м.Ромни. На його думку ОСОБА_3 живе на два двори.

Судом встановлено, що 14 листопада 1990 року ОСОБА_2 придбав житловий будинок в с. Бобрик Роменського р., що знаходиться на земельній ділянці закріпленій за колгоспом «Комуніст», що підтверджено договором купівлі-продажу, який посвідчено виконкомом Бобрицької сільської ради. Відсутні дані про оформлення права власності та дані про нотаріальне посвідчення

З довідки про склад сімї, яка видана 8 червня 2015 року виконавчим комітетом Роменської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки Бобрицької сільської ради від 12 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою с. Бобрик вул. 70-річчя Жовтня, 16 з 11.09.2003 року в будинку свого батька ОСОБА_2, але фактично не проживає в будинку та на території сільської ради (зі слів матері) з травня місця 2004 р.

З акту від 26 квітня 2017 року вбачається, що комісія в складі секретаря виконкому сільради, реєстратора сільради, депутата сільради, склали цього акта на предмет проживання в будинку ОСОБА_2 його сина ОСОБА_3 і виявили слідуюче: на момент обстеження будинку самого ОСОБА_3, його речей та предметів першої необхідності, які б йому належали не виявлено. Зі слів батьків, їх син не проживає з ними з 2004 року. На території сільської ради ОСОБА_3 не проживає. Обстеження проведено комісією в присутності власника будинку та двох сусідів. Крім членів комісії даний акт підписали сусіди ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і власник будинку ОСОБА_2.

В інформації Роменського ВП ГУНП в Сумській області на адресу ОСОБА_3, яка датована 13 квітня 2017 року, вказано, що Ваше звернення було зареєстроване в Роменському ВП в ЖЕО № 2345 від 07.04.2017 року та розглянуто. Так як в діях Ваших батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виявлено факту вчинення протиправних дій, то даний матеріал вважається вирішеним у звязку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.

В довіреності від 13 травня 2016 року, яка видана ОСОБА_1 ОСОБА_3, вказано, що він мешкає за адресою с.Бобрик Роменського р. вул. 70 річ. Жовтня, будинок 16.

В розписці від 26.12.2016 р. ОСОБА_1 вказала, що отримала від ОСОБА_10, мешканця (с.Бобрик) м.Ромни вул. Українська, 81 транспортний засіб…

Постановою Роменського міськрайонного суду від 23 серпня 2007 року звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1,ч.2 ст. 125 КК України і справу провадженням закрито. При цьому, у вступній частині постанови, адреса ОСОБА_3 вказана - с. Бобрик вул. Сінокопа,16.

З довідки Роменської ОСОБА_11 ступенів № 7 вбачається, що ОСОБА_12 є учнем 6-Б класу, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Бобрицької сільської ради від 18 листопада 2015 року перейменовано назву вулиць, в тому числі вул.70-річчя Жовтня на Польова.

З довідки ВПЗ Бобрик вбачається, що ОСОБА_3 одержує власну кореспонденцію за адресою с. Бобрик вул. Польова16.

В акті обстеження матеріально-побутових умов жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 вул. Польова 16 ОСОБА_2, який складено 6 червня 2017 року комісією в складі секретаря сільради, реєстратора сільради та спеціаліста сільради, вказано, що на момент обстеження в будинку були присутні власник ОСОБА_2І…. На момент обстеження в його господарстві були виявлені ОСОБА_3А, особисті речі, а саме робочий одяг та взуття, дитячий стільчик, вулики та рамки, запчастини до легкового автомобіля. Зі слів ОСОБА_5, вона визнає що ці речі дійсно належать її сину ОСОБА_3, який має вільний доступ до своїх речей та господарських будівель. ОСОБА_3 не проживає в будинку на постійній основі з 2004 року. Акт підписаний комісією, свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3

Згідно договору про надання правової допомоги від 31 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали даний договір про те, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобовязання надати Клієнту правову допомогу з підготовки позовної заяви до суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком, представництво прав та законних інтересів клієнта та інш. Пунктом 5 даного договору передбачено, що клієнт сплачує адвокату гонорар.

Згідно квитанції від 4 липня 2017 року, адвокат ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_2 3000 грн. за надання правової допомоги щодо визнання в судовому порядку ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом.

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом і усунення перешкод в його реалізації. При вирішенні спору, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, суд виходить з положень ст. ст. 64,156 ЖК України та 405 ЦК України на які посилається позивач обгрунтовуючи позовні вимоги та на інші норми ЦК України.

Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В частині другій статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, крім цього вказано, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ч.1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на характер спору, суд при його вирішенні, також застосовує ч. 3 ст. 9 ЖК України, якою передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

В ч.2 ст. 64 ЖК України визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Право на житло є одним із найголовнішим невідємних прав особи, проголошених ст. 47 Конституції України. Це право означає не лише можливість особи набути житло у власність або в користування, а й право особи на проживання в жилому приміщенні. При цьому Конституція проголошує принцип забезпечення державою створення умов, необхідних людині для набуття житла у власність або в користування та неможливості примусового позбавлення житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року, Справа «Кривіцька та Кривіцький проти України» констатовано, що: « …п. 41 Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла… п. 43. Вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах, а також закон має передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування… Щоб захистити особу від свавілля, недостатньо забезпечити формальну можливість мати змагальне провадження для оскарження застосування положення закону в її справі. Якщо ухвалене в результаті судове рішення не містить обґрунтування або доказової бази, виникле втручання у гарантоване Конвенцією право може стати непередбачуваним та, як наслідок, не відповідати вимозі законності… п. 44. Крім того, втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою… Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві».

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач був і залишається членом сімї ОСОБА_2, оскільки є сином ОСОБА_2, що визнано позивачем в позовній заяві і не заперечується відповідачем.

За таких обставин, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтованим і доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Таке переконання суду склалося з тих підстав що позивачем не доведено тих обставин, що:

- відповідач ОСОБА_3 не проживає у житловому будинку № 16 по вул. Польова в с.Бобрик більше 1 року, оскільки до позовної заяви на підтвердження даної обставини надано один акт від 26 квітня 2017 року, в якому інформація про строки відсутності ОСОБА_3 зазначена зі слів батьків. Свідчення свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 щодо даної обставини суд не може визнати беззаперечним доказом не проживання ОСОБА_3 в будинку батьків більше одного року, оскільки їх свідчення різняться між собою щодо кількості випадків коли вони бачили ОСОБА_3, крім цього, вони стали часто відвідувати ОСОБА_2 лише взимку 2017 року, а до того бували у нього значно рідше. Також, як пояснив позивач, з двору свідків не видно що робиться у дворі ОСОБА_2, так як заважає паркан, що підтвердив і свідок ОСОБА_7 ;

- відповідач ОСОБА_3 не проживає у житловому будинку № 16 по вул. Польова в с.Бобрик без поважних причин, оскільки в судовому засіданні відповідач повідомив, що останнім часом перед зверненням позивача до суду йому стали чинити перешкоди в користуванні житлом, з приводу чого він звертався у ВП ГУНП в Сумській обл.;

- позивачу належить будинок № 16 по вул. Польова в с.Бобрик, оскільки в договорі купівлі-продажу відсутні дані про адресу місця знаходження будинку, а відповідно що позивач має право вимоги до відповідача саме як власник майна.

Натомість відповідач ОСОБА_3 надав докази наявності його особистих речей в домоволодінні ОСОБА_2, що підтверджено актом від 6 червня 2017 року та докази звернення до правоохоронних органів.

З огляду на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову в цілому, підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 292, 294, 296 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис ...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_13