Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2995/17
Провадження №: 2/332/1255/17
02 листопада 2017 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запорожжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між нею та ПАТ «Запоріжсталь» 10.08.2017 року укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 2,1641 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Експресівська, 6, а саме: будівлі АБК літ. А-3, інв. № 249, загальною площею 1105,6 кв.м., будівлі виробничого корпусу літ. Б-2, інв. № 465, загальна площа 1686,7 кв.м. (разом з огорожею АК № 6 (літ.М), двома щоглами освітлювальними, двома замощеннями, зливовою каналізацією, водопроводом, трансформаторною підстанцією з обладнанням). Відповідно до п. 8.8 укладеного договору, сторони погодилися провести нотаріальне посвідчення договору у десятиденний термін з моменту оплати придбаного майна. Однак відповідач, у визначений час і місце для нотаріального посвідчення договору не зявився, чим порушив досягнуті між сторонами домовленості. У звязку з вищевикладеним, просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Експресівська, 6, дійсним та право власності на нього.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач належним чином був сповіщений про день та час проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, однак представник до суду не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належало нерухоме майно, на підставі Реєстраційного посвідчення серія СА № 001544 від 09.10.2002 р. Право власності на нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.08.2013 року за номером 2473481, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Судом встановлено, що 10 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Запоріжсталь» укладено у простій письмовій формі договір №20/2017/264к купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, належного відповідачу на праві власності, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 2,1641 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Експресівська, 6, а саме: будівля АБК літ. А-3, інв. № 249, загальною площею 1105,6 кв.м., будівлі виробничого корпусу літ. Б-2, інв. № 465, загальна площа 1686,7 кв.м. (разом з огорожею АК № 6 (літ.М), двома щоглами освітлювальними, двома замощеннями, зливовою каналізацією, водопроводом, трансформаторною підстанцією з обладнанням).
Відповідно до п.1.1 вищевказаного договору, відповідач (Продавець) зобовязався на умовах, передбачених цим договором, передати вищевказане нерухоме майно у власність позивача (Покупця).
Згідно з п. 2.1 вищевказаного договору, оплата за придбане майно за цим договором здійснюється Покупцем у безготівковій формі на поточний рахунок Продавця не пізніше наступного дня з дня укладення договору.
Відповідно до п. 3.1 договору, передача майна Продавцем Покупцю здійснюється за Актом приймання-передачі, який має бути підписаний уповноваженими на те особами Сторін одночасно з укладанням цього договору.
Згідно з п. 8.8 договору, сторони, враховуючи вимоги ст.ст. 203, 209 Цивільного кодексу України, погодилися провести нотаріальне посвідчення договору у 10-денний термін з моменту виконання Покупцем п. 2.1 договору.
Як встановлено судом, відповідачем було передано позивачці предмет продажу за Актом приймання-передачі від 10.08.2017 р., відповідно до якого, відповідач передав, а позивач прийняла зазначене нерухоме майно.
На виконання умов вищевказаного договору, позивачем повністю сплачено відповідачу вартість придбаного нерухомого майна, що підтверджується матеріалами справи.
Отже, на сьогодні укладений між позивачем та відповідачем правочин обома сторонами (окрім нотаріального посвідчення) виконаний.
Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.
З метою виконання вищевказаних положень та умов договору, позивач двічі зверталася з заявою до відповідача через приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про необхідність зявитися для посвідчення вказаного укладеного договору купівлі-продажу (заява від 01.09.2017 року, зареєстрована в реєстрі за № 562, заява від 12.09.2017 року, зареєстрована в реєстрі за № 612).
Однак відповідач, у визначений час і місце для нотаріального посвідчення договору не зявився.
Також, 21.09.2017 позивач зверталася до відповідача з претензією від 20.09.2017, яка залишена відповідачем без відповіді.
Згідно з ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що сторони домовилися про предмет договору, ціну предмету договору, строки виконання договору, тобто, дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
В судовому засіданні встановлено, що неможливо посвідчити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку, оскільки відповідач не зявляється до нотаріуса для посвідчення вищевказаного договору, а відтак, втрачена можливість посвідчення вищевказаного договору у нотаріуса.
Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, за яке відповідач вже отримав грошові кошти, порушує права позивача, а тому вона потребує судового захисту.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 220, 334, 640, 657ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 2,1641 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Експресівська, 6, а саме, право власності на: будівлю АБК літ. А-3, інв. № 249, загальною площею 1105,6 кв.м., будівлю виробничого корпусу літ. Б-2, інв. № 465, загальна площа 1686,7 кв.м., на огорожу АК № 6 (літ.М), дві щогли освітлювальні, два замощення, зливову каналізацію, водопровід, трансформаторну підстанцію з обладнанням .
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у розмірі 1280 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлений 02.11.2017 року.

Суддя О.С. Яцун