Номер провадження: 22-ц/785/7355/17
Номер справи місцевого суду: 500/6240/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

За участю секретаря Бахірко А.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси апеляційну скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5

-про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

29 листопада Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 37 673грн. 56коп. мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 26 січня 2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 3100грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Позивач посилається, що відповідачка не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором порушила норми законодавства та умови договору, у зв'язку з чим за нею виникла заборгованість у сумі 37673грн.56коп. яка складається з: 2888грн. 24коп. - заборгованість за кредитом, 29115грн. 15коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500грн. - штраф (фіксована частина); 1770грн. 17коп. - штраф (процентна складова), тому позивач просить стягнути заборгованість на вказану вище суму, а також судові витрати. (а.с.2,3)

Рішенням Ізмаїльського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року в заявлених вимогах - відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимогах, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_5 не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

Відмовляючи в заявлених вимогах районний суд виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, такими, що непідтверджені належними та допустимими доказами.

Судова колегія не погоджується з таким судженням районного суду з таких підстав.

Стаття 213 ЦПК передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до практики Євросуду мотивованим є рішення, якщо підстави, на яких воно базується, зазначені належним чином (рішення у справі «Кузнєцов та інші проти Росії»); доводи й мотиви, на яких базується рішення та зазначають досить ясно (рішення у справі «Хаджианастасіу проти Греції»); судом висловлена позиція стосовно всіх доречних і важливих аргументів сторони (рішення у справі «Пронін проти України»).

Стаття 214 ЦПК, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Проте таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Встановлено, що 26 січня 2011 року між позивачем Банком та відповідачем було укладено договір б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Банку, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає МІЖ ним І Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

Укладення кредитного договору у даному випадку здійснюється за принципом укладання банком і клієнтом договору приєднання (ст.634 Цивільного кодексу).

Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що разом становить кредитний договір.

Згідно ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України , договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, Позичальник приєднався до запропонованих банком Умов надання кредиту, що підтверджується його особистим підписом.

Пунктом 23 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Спрощена процедура оформлення договорів на умовах публічної оферти затверджена наказами по Банку № СП-2010-64 21.01.2010 року та № СП-2010-599 від 31.05.2010 року.

Виходячи з зазначеного, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Кредитором і Позичальником було укладено кредитний договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання Позичальника до запропонованого Кредитором договору (умов кредитування).

Згідно ч.1 ст.207 ЦК, договір вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зміст кредитного договору зафіксовано в в заяві Позичальника та Умовах та Правилах надання банківських послуг.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості по кредиту із зазначенням розміру відсоткової ставки, ставки пені, сум нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі - окремо по відсотках, пені, тілу кредиту; суму нарахувань по кожному з видів зобов'язань, у тому числі накопичувальним порядком.

Проте, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не вчинив жодних дій щодо повного з'ясування обставин справи - не визнав явку представника Банка обов'язковою для надання додаткових пояснень; не роз'яснив право на надання додаткових доказів та не попередив про наслідки не вчинення таких процесуальних з формальних підстав відмовив позивних вимогах, що є порушенням ч. 4 ст.10 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачу вати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту ). оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг. при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображено у Розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою". Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

У звязку з порушенням зазначених Умов відповідач станом на 31.10.2016 року має заборгованість: - заборгованість за кредитом-2888,24 грн.;заборгованість по процентам за користування кредитос-29115,15 грн. Та заборгованість за пенею-3400 грн.;

- штраф(фіксована складова-500 грн.; штраф (процентна складова)-1770 грн17 коп.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що правовідносин між сторонами є зобов'язальними та регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правовідносин. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Відповідно до1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. При цьому автоматично пролонговується не термін дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, а лише дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг.

Заява позичальника про припинення дії договору в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що районний суд помилково вважав, що позовні вимоги є необґрунтовані та недоведені, що є порушенням вимог ст.213-215 ЦПК України, не застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, а тому в силу ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення суд лягає скасуванню з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог.

Одночасно в силу ст.88 ЦПК України судова колегія повертає позивачеві понесені судові витрати так як вони документально підтверджені: (1378+1515)= 2 893 грн.

Керуючись ст. 218,307,309,316,317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2017 року скасувати з ухваленням нового рішення.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1( ІПН:НОМЕР_1) на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 37673,56 грн.( тридцять сім тисяч шістсот сім десять три грн.56 коп) за кредитним договором № б/н від 26.01.2011 року яка складається:

- заборгованість за кредитом-2888,24 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитос-29115,15 грн.

Заборгованість за пенею-3400 грн.;

- штраф(фіксована складова-500 грн.;

Штраф (процентна складова)-1770 грн17 коп.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1( ІПН:НОМЕР_1) на користь ПАТ «ПриватБанк» понесені судові витрати у розмірі 2 893 грн( дві тисячі вісімсот девяносто три грн.).

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - С.О.Погорєлова

ОСОБА_6