АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №757/57757/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7801/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Бортницька В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

6 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою КондибкиВолодимира Володимировича - представника Церковного управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у справі за позовом Церковного управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України до Німецької Євангелічно-лютеранської релігійної громади Святої Катерини у Печерському районі м. Києва про визнання недійсним рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду, представник Церковного управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним рішень та просив суд визнати недійсними рішення Зборів Громади Німецької Євангелічно-лютеранської релігійної громади Святої Катерини у Печерському районі м. Києва оформлене протоколом Зборів від 11 жовтня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року відкрито провадження по даній справі. По справі неодноразово призначалися судові засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що справа призначалась до розгляду неодноразово, позивач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, без поважних причин.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про призначення розгляду справи на 13 березня 2017 року та на 11 квітня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, розгляд судом цивільної справи відбувається у судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

У статтях 74-76 ЦПК України врегульовано порядок вручення судових повісток.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гуренко проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Положенням ч.1 ст. 74 ЦПК України визначено, що судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями.

Частиною 4 названої статті встановлено, що судова повістка-повідомлення повинна бути вручена - завчасно.

Оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов'язком суду), то неповідомлення про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

В порушення вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України, позивач не був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI).

Стаття 129 Конституції України визначає, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає належних відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про розгляд справи, призначений на 13 березня 2017 року та 11 квітня 2017 року, колегія суддів вважає, що ухвала суду про залишення без розгляду позовної заяви є передчасною та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу КондибкиВолодимира Володимировича - представника Церковного управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді