АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 6637/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Коренюк А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Булах А.А.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 р.

в справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-26» до ОСОБА_1, ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням

індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості й пені

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року задоволено позов Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-26» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості й пені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЖБК «Арсенапець-26» 37 630,49 грн. - заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості й пені, 1 378 грн. судового збору, а всього: 39 008,49 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове про залишення позовних вимог без задоволення, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідачі є зареєстрованими мешканцями квартири АДРЕСА_1, отримують житлово-комунальні послуги, проте, належним чином не виконують зобов»язання по їх оплаті.

Тим самим відповідачі завдали позивачу, який є організацією, що обслуговує даний будинок в частині вказаних послуг, матеріальні збитки внаслідок недоотримання у повному обсязі оплати за комунальні послуги станом на 13 червня 2016 р. за період з 01 січня 2013 р., яка розрахована без урахування боргу, який стягнутий з ОСОБА_1 згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2012 р. в сумі 11 580,22 грн., та яка становить 19 517,38 грн. (а.с. 8, 9-11).

Згідно ст.ст.66-68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов»язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі; споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., власник та наймач квартири зобов»язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором.

За період проживання відповідачів у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період щоденно надавались послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату вказаних комунальних послуг із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період в загальній сумі 19 517,38 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.

Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, позивач просив про стягнення з відповідачів також сум : 12 235,53 грн. - індексу інфляції та 1 756,56 грн. - 3% річних, нарахованих на суму заборгованості, пені - 4 121,02 грн., а всього - 37 630,49 грн., які суд обґрунтовано вважав підлягають задоволенню та стягненню з відповідачів, виходячи із наведених правових підстав.

Судом першої інстанції надана належна правова оцінка запереченням відповідача проти позову, тому, суд обгрунтовано вважав, що ці заперечення не можуть бути взяті до уваги, та розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов'язань; що належні докази відповідно до вимог ст.57-60 ЦПК України на спростування позовних вимог не надані, тому, такі заперечення не можуть бути покладені в основу рішення.

Суд також правильно вважав що відсутні підстави для застосування строку позовної давності, оскільки, має місце переривання його перебігу за правилом ст.264 ЦК України, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9-11).

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідачем були надані додаткові пояснення та розрахунки на підтримання апеляційної скарги.

Судова колегія, перевіривши доводи та заперечення відповідачів проти позову, вважає, що вони не можуть бути взяті до уваги з огляду на наступне.

Так, заперечуючи проти позову та обґрунтовуючи апеляцію відповідач посилався, зокрема, на те, що стороною позивача не надано документів, якими затверджувалися тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ні виконавчого органу КМР (КМДА), ні рішень Загальних зборів членів кооперативу «Арсеналець-26» про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Також зазначав, що позивачем були надані протоколи загальних зборів мешканців багатоквартирних будинків по вул. Вербицька, 6, 10, які як на його думку, не можуть бути належними доказами. Крім того, заперечував проти суми боргу 19 517,38 грн. та вважає її необґрунтованою.

Обгрунтовуючи позовні вимоги та заперечуючи проти доводів апеляції представник позивача посилався на те, що відповідно до вимог ч.2 ст.14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом, тобто розмір тарифів за будь-який період є загальнодоступною інформацією, що спростовує посилання апелянта на відсутність у розрахунку заборгованості розміру затверджених тарифів.

Також зазначав, що є неправомірним посилання відповідача на ЗУ «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», оскільки, ЖБК «Арсеналець-26» є житловим кооперативом та у своїй діяльності керується ЗУ «Про кооперацію», який є чинним на даний час.

Що стосується розрахунків заборгованості відповідачів перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги, то вони виконані позивачем на підставі встановлених відповідно до вимог закону тарифів та мінусом суми 11 580,22 грн., яка вже була стягнута з відповідача згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2012 р.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :