АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів з повнолітнього сина на утримання матері, що потребує матеріальної допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів з повнолітнього сина на утримання матері, що потребує матеріальної допомоги - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), а також 500 грн. на додаткові витрати, щомісячно, починаючи з 02 липня 2014 року до її смерті.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні відповідач проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів з повнолітнього сина на утримання матері, що потребує матеріальної допомоги й додаткових витрат.

Посилається на те, що вона має похилий вік, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, окрім пенсії в сумі 1 201 грн., інших доходів не має. Коштів, отриманих від пенсії, їй не вистачає на життя: купівлю продуктів харчування, ліків, оплату житлово-комунальних послуг тощо. Має сина ОСОБА_3, 1968 року народження, військового пенсіонера, який має можливість сплачувати їй щомісячно аліменти на її утримання та додаткові витрати.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має похилий вік, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, окрім пенсії в сумі 1 201 грн., інших доходів не має.

Позивачка має сина ОСОБА_3, 1968 року народження (а.с.3), військового пенсіонера, який з урахуванням його матеріального та сімейного стану, має можливість сплачувати матері щомісячно аліменти на її утримання та додаткові витрати (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ст.203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Позивач просила суд призначити їй розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, а також 500 грн. 00 коп. на додаткові витрати, щомісячно і до її смерті.

Враховуючи принцип співмірності, потреби позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішеннясуду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат судбере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Виходячи із встановлених обставин справи, матеріального та сімейного стану відповідача, матеріального стану матері відповідача, враховуючи похилий вік позивачки та її стан здоров'я, колегія суддів висновок суду про стягнення на утримання позивачки аліментів у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача та 500 грн. на додаткові витрати щомісячно до її смерті вважає правильним.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ј частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 05.03.2013 року і до досягнення нею повноліття, а саме до 05.12.2021 року.

Колегією суддів із наданих апеляційному суду відповідачем доказів встановлено, що із доходів відповідача, а саме пенсійних виплат проводиться утримання аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі ј частини доходів відповідача щомісячно, і як вбачається за період з 2014 року по жовтень 2017 року утримання аліментів відповідає ј частині доходів відповідача.

Тобто, утримання аліментів на користь матері відповідача ОСОБА_2 не призвело до зменшення розміру виплат за аліментами на доньку відповідача.

Таким чином, стягнення аліментів з відповідача на користь його матері - позивача у даній справі за рішенням суду від 28 липня 2014 року не призвело до порушення прав ОСОБА_1, на користь якої стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 за рішенням суду від 16 жовтня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги щодо приховування відповідачем можливих джерел заробітку, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи не в межах заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що матір відповідача не потребує матеріальної допомоги та в позові не доведено необхідність медичного лікування для позивачки, колегія суддів оцінює критично, оскільки позивач особа похилого віку, їй 81 рік, наявність численних захворювань та необхідність у їх лікуванні підтверджується наявними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 несе додаткові витрати на неповнолітню дитину, які не погашаються відповідачем, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи не в межах заявлених позовних вимог та ОСОБА_1 не позбавлена права звернення до суду з відповідним позовом.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді