АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1368/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 19 листопада 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області про поновлення строку позовної давності та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2008 року ОСОБА_8 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 грудня 1997 року помер його батько ОСОБА_9. На час його смерті позивачу було 15 років, вони проживали разом. Після смерті ОСОБА_9 позивач користувався належним йому рухомим майном, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважалось прийняттям спадщини.

За життя ОСОБА_9 мав право на земельну частку в колективній власності на землю КСП «Росія», яке трансформувалось в частку в колективній власності на землю новоствореного КСП «Вербуватське». Розмір земельної частки (паю) в КПС «Вербуватське» складав 3,35 га, а вартість 17079 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_8 просив суд поновити йому строк позовної давності та визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, який помер 15.12.1997 року, на земельну ділянку розміром 3,35 га, вартістю 17079 грн. за рахунок земель резервного фонду в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району, та зобовязати Христинівську райдержадміністрацію видати на його імя державний акт про право приватної власності на земельну ділянку і забезпечити його належну реєстрацію.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 19 листопада 2008 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, у травні 2017 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій зазначили, що вони також є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_9, проте не були залучені до розгляду справи, і рішенням суду порушено їх права на спадщину. Враховуючи наведене, просять суд скасувати рішення Христинівського районного суду від 19 листопада 2008 року та направити справу на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213,214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8 та визнаючи за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_9 є його син ОСОБА_8

З даним висновком колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Встановлено, що 15 грудня 1997 року помер ОСОБА_9, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Зокрема, померлому ОСОБА_9 належало право на земельну частку (пай) в КСП «Росія», яке було реформоване в КПС «Вербуватське».

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_8 зазначив відповідачем у справі Христинівську районну державну адміністрацію. Позивачем не було вказано, чи є інші спадкоємці після смерті ОСОБА_8

Суд першої інстанції також не перевірив вказану інформацію, не витребував у нотаріальній конторі копію спадкової справи, не зясував чи є інші спадкоємці, чи не складав померлий ОСОБА_8 заповіт.

Звертаючись із апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7., вказують, що вони є дружиною та сином померлого ОСОБА_9 відповідно, а тому також є спадкоємцями першої черги за законом.

Крім того, апелянтами надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.05.1999 року, згідно якого ОСОБА_6 успадкувала 1/2 частину житлового будинку в с. Вербувата, Христинівського району Черкаської області, вул. Леніна, 10 (а.с. 42).

Згідно копії довідки Вербуватської сільської ради Христинівського району Черкаської області № 105 від 27.02.2017 року ОСОБА_9, який помер 15.12.1997 року, був постійно зареєстрований та проживав на день смерті в с. Вербувата, Христинівського району, вул. Леніна, 10. Крім нього в будинку були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_6, син ОСОБА_8, син ОСОБА_7 (а.с. 41).

З наведеного вбачається, що після смерті ОСОБА_9 є й інші спадкоємці, крім позивача ОСОБА_8, які у разі спору про спадкове майно повинні бути сторонами у справі.

Територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування, можуть бути відповідачами у справі лише за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Дане твердження узгоджується з розясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у Листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Так, оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належними відповідачами у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

В матеріалах справи відсутня інформація щодо наявності вказаних обставин, тому судом першої інстанції неправомірно було розглянуто справу без зясування наявності інших спадкоємців та залучення їх до участі в справі в якості відповідачів.

Крім того, судом навіть не було залучено до розгляду у справі територіальну громаду Вербуватську сільську раду Христинівського району Черкаської області, із земель резервного фонду якої судом виділено земельну ділянку позивачу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення та задовольняючи позовні вимоги позивача, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права не залучивши апелянтів до участі в справі в якості відповідачів, що вплинуло на вирішення спору по суті і на правильність вирішення справи, тому рішення підлягає до скасування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, однак такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки для цього відсутні правові підстави.

Апелянти не були залучені до участі у справі, однак згідно до ч.1 ст.292 ЦПК України вони мали право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки судом вирішено питання про права та обовязки апелянтів на спадкове майно.

Згідно ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольняє частково, рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 19 листопада 2008 року скасовує і ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 19 листопада 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області про поновлення строку позовної давності та визнання права власності на майно в порядку спадкування скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_8 до Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області про поновлення строку позовної давності та визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :