Провадження № 2/161/4320/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

при секретарі Заболотьку Д.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, звернувшись до суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк, просить зняти арешт з усього майна, що належить покійному ОСОБА_3 (06.04.1955 р.н.), накладеного 14.07.2010 року за номером 10036136, підставою обтяження вказано постанову про відкриття виконавчого провадження б/н від 18.06.2010 року, державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_4; 05.02.2011 року за номером 10797477, підставою обтяження вказано постанову про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження № 19872884 від 04.02.2011 року, головний державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_5; 06.09.2011 року за номером 11575879, підставою обтяження вказано постанову про арешт майна № 1517 від 06.09.2011 року, головний державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6

Позивач посилається на те, що вона, як спадкоємець за законом першої черги свого чоловіка ОСОБА_3, померлого 16.09.2016 року, прийняла після нього спадщину у встановленому законом порядку, але оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, у зв'язку із тим, що нотаріусом виявлена наявність обтяження спадкової нерухомості арешт майна. Оскільки позивач не може у нотаріальному порядку отримати Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, вона вимушена звернутись до суду з позовом про виключення спірного спадкового майна з-під арешту.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 16.09.2016 року в м.Луцьку, про що Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 16.09.2016 р. зроблений відповідний актовий запис за № 1509 (а.с.7).

Відповіднодо Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року (із змінами від 16.10.2012 року), з 01 січня 2013 року в Україні державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, зокрема, покладена на державних реєстраторів, як спеціальних суб'єктів. При цьому, державний реєстратор, у відповідності до ст.9 ч.2 вищезгаданого Закону приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Нотаріус, як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до Першої Луцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав у звязку з виявленням його обтяження, а саме, арешту нерухомості, накладеного державними виконавцями Другого відділу ДВС Луцького МУЮ: 14.07.2010 року за номером 10036136, підстава обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 18.06.2010 року; 05.02.2011 року за номером 10797477, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження № 19872884 від 04.02.2011 року; 06.09.2011 року за номером 11575879, підстава обтяження - постанова про арешт майна № 1517 від 06.09.2011 року. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою № 93631173 від 03.08.2017 року, наданою нотаріусом, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Беручи до уваги факт наявної заборони відчуження майна, належного спадкодавцю ОСОБА_3, позивач, як спадкоємець, не є зобов'язаною перед відповідачем по боргах спадкодавця, факт арешту майна чинить позивачу перешкоди у здійсненні прав власника (отримання свідоцтва про право на спадщину та подальшого розпорядження своїм успадкованим майном), а тому наявність зазначеного арешту і така невизначеність становища позивача щодо його права на оформлення спадкових прав є неправомірною, а обмеження прав є безпідставним, тому заявлений позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 11, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з усього майна, що належить покійному ОСОБА_3 (06.04.1955 р.н.), накладеного 14.07.2010 року за номером 10036136, підставою обтяження вказано постанову про відкриття виконавчого провадження б/н від 18.06.2010 року, державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_4; 05.02.2011 року за номером 10797477, підставою обтяження вказано постанову про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження № 19872884 від 04.02.2011 року, головний державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_5; 06.09.2011 року за номером 11575879, підставою обтяження вказано постанову про арешт майна № 1517 від 06.09.2011 року, головний державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.