Ухвала

іменем україни

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, спілки співвласників майна Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Фрунзе» - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Фрунзе», Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Фрунзе» - Агрофірми «Украгробуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківагро-2000», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця-ВС», третя особа - Державний реєстратор відділу економічного розвитку і торгівлі Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківагро-2000» на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати за собою право власності на нерухоме майно, а саме: свинарник загальною площею 2 068,50 кв. м по АДРЕСА_1 та корівник загальною площею 2 021,7 кв. м по АДРЕСА_2.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником 86 622 грн або 8,7 % частки пайового фонду майна Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Фрунзе» - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Фрунзе» (далі - КСП «ім. Фрунзе - СТОВ «ім. Фрунзе») і відповідно до протоколу № 2 загальних зборів пайовиків колишнього КСП «ім. Фрунзе - СТОВ «ім. Фрунзе» від 27 листопада 2015 року йому було вирішено виділити зазначені телятник, вартістю 24 774 грн, та корівник, вартістю 61 848 грн.

Згідно акту прийому-передачі майна від 27 листопада 2015 року голова спілки співвласників ОСОБА_4 передав, а він прийняв вказане майно.

У січні 2016 року було виготовлено технічні паспорти на вищезазначені об'єкти, у зв'язку з чим він звернувся до Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області із заявою про проведення державної реєстрації нерухомого майна, у проведенні якої було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, так як сільрада з січня 2013 року позбавлена повноважень на видачу правовстановлюючих документів.

Також, при зверненні позивача на початку 2016 року до Державного реєстратора відділу економічного розвитку і торгівлі Шевченківської РДА Харківської області, йому було відмовлено в реєстрації з причин того, що майновий сертифікат не є підставою для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на корівник загальною площею 2 021,7 кв. м по АДРЕСА_2 (за № 663 пайового майна).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на телятник (свинарник), інвентаризаційний номер 638, вартістю 24 774 грн по АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківагро-2000» (далі - ТОВ «Харківагро-2000») просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 в повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого у нескасованій частині погодився й апеляційний суд, керуючись ст. 328 ЦК України виходив із того, що права позивача порушені, оскільки він не має можливості оформити право власності на спірні об'єкти, які були йому виділені загальними зборами пайовиків колишнього КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ «ім. Фрунзе».

Разом з тим, відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову в частині визнання за ним права власності на телятник (свинарник) суд першої інстанції виходив з того, що вказаний об'єкт нерухомості відповідно протоколу загальних зборів пайовиків колишнього КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ «ім. Фрунзе» від 02 вересня 2009 року був виділений ТОВ «Житниця - ВС».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову в цій частині, апеляційний суд виходив із того, що фактично рішення загальних зборів пайовиків колишнього КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ «ім. Фрунзе» від 02 вересня 2009 року про виділення ТОВ «Житниця - ВС» телятника з інвентаризаційним № 638 залишилось не реалізованим, ТОВ «Житниця - ВС» за собою право власності на вказаний об'єкт нерухомості не зареєструвало, на баланс вказану нерухомість не прийняло, податки не сплачує та з моменту прийняття вищевказаного рішення цим телятником не користується.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва серії НОМЕР_2 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданий 27 листопада 2015 року Петриківською сільською радою, має право на пайовий фонд майна КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ ім. Фрунзе с. Петрівка, Шевченківського району Харківської області у розмірі 86 622 грн, або 8,7 % (а.с. 8).

Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Відповідно протоколу № 2 загальних зборів пайовиків колишнього КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ ім. Фрунзе Шевченківського району Харківської області від 27 листопада 2015 року за участю 27 фізичних осіб (пайовиків), голови спілки співвласників - ОСОБА_4, а також представника в той час Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця-ВС» в особі директора - Пояркової І.А., власника 54,7 % майнового пайового фонду КСП ім. Фрунзе, було вирішено виділити ОСОБА_3 наступне майно в натурі: телятник інвентарний № 638, вартістю 24 774 грн, та корівник інвентарний № 663, вартістю 61 848 грн, зі списку пайового майна.

Дане рішення було підтримане одноголосно, що підтверджується копією зазначеного протоколу в матеріалах справи.

Згідно акту прийому-передачі майна від 27 листопада 2015 року, який було складено на виконання протоколу № 2 загальних зборів пайовиків колишнього КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ «ім. Фрунзе» Шевченківського району Харківської області від 27 листопада 2015 року, голова спілки співвласників - ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_3 прийняв наступне майно: телятник, інвентарний № 638, вартістю 24 774 грн, та корівник, інвентарний № 663, вартістю 61 848 грн. Загальна вартість зазначеного майна становить 86 622 грн.

Вказаний акт посвідчено головою Петриківської сільської ради Благою О.Є.

Згідно рішення № 4 Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про присвоєння поштової адреси об'єктам нерухомості, які знаходяться на території с. Петрівка Шевченківського району Харківської області від 05 січня 2016 року було вирішено присвоїти поштову адресу свинарнику (колишньому телятнику), який знаходиться на території с. Петрівка Шевченківського району Харківської області: АДРЕСА_1.

Згідно рішення № 5 Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про присвоєння поштової адреси об'єктам нерухомості, які знаходяться на території села Петрівка Шевченківського району Харківської області від 05 січня 2016 року було вирішено присвоїти поштову адресу корівнику, який знаходиться на території АДРЕСА_2, с. Петрівка, Шевченківський район, Харківська область.

11 січня 2016 року Комунальним підприємством «Шевченківське» БТІ були виготовлені технічні паспорти на вищевказані об'єкти нерухомості: свинарник та корівник.

17 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області із заявою про проведення державної реєстрації нерухомого майна, яке розташоване в с. Петрівка Шевченківського району Харківської області, а саме: на свинарник (бувший телятник), та корівник, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2, проте згідно листа Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 179 від 20 травня 2016 року, у проведенні державної реєстрації йому було сільською радою відмовлено, так як повноваження виконкому сільради по реєстрації припинені відповідно до Закону «Про державну реєстрацію» та йому рекомендовано звернутися до суду.

За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.

Наведеного суди не врахували та дійшли передчасного висновку про визнання за позивачем права власності на спірну нерухомість.

Водночас суди не звернули увагу на суперечливість змісту наданих позивачем доказів, зокрема у протоколі № 2 Загальних зборів пайовиків колишнього КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ «ім. Фрунзе» від 27 листопада 2015 року (а.с. 9-10) зазначено, що у зборах пайовиків прийняв участь ОСОБА_3, який володіє 8,7 % майнового пайового фонду КСП «ім. Фрунзе», загальною вартістю 86 622 грн, що засвідчено свідоцтвом про право власності на майновий пай серії НОМЕР_2 (а.с. 8), хоча таке свідоцтво видане Петрівською сільською радою 27 листопада 2015 року на підставі списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого саме вищевказаними зборами.

Крім того, суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не встановили підстав отримання позивачем права власності на 8,7 % майнового паю КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ «ім. Фрунзе» та не перевірили їх на предмет законності.

Отже, оскільки фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом із тим під час нового розгляду справи суд повинен обговорити питання щодо необхідності залучення до участі у справі всіх співвласників майнового пайового фонду колишнього КСП «ім. Фрунзе» - СТОВ «ім. Фрунзе», із належним оформленням цієї процесуальної дії.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківагро-2000» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак