Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/316/17
Провадження по справі 2/281/195/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року смт Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Свинченко Г.Д.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку із чим підписала заяву №б/н від 02.07.2014 згідно якої отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
У судове засідання представник позивача не зявився, однак у прохальній частині позовної заяви міститься його клопотання про розгляд справи за його відсутності та винесення заочного рішення.
Крім того в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача (а.с. 31) про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з його боку відсутні та проти зачного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, неодноразово повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки, однак адресовані їй по місцю її реєстрації судові повіски, повертаються до суду з відміткою про те, що закінчено встановлений термін зберігання.
На підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Судом встановлено, ОСОБА_2, підписала заяву №б/н від 02.07.2014 згідно якої отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Власник контрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7. договору.
Овердрафт (п.1.1.1.63 договору)- коростроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною картою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
При укладання договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона на може запропонувати свої умови договору.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування ПАТ КБ «Приват Банк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.
У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укладати договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання їй цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( в тому числі електронних), у листах телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів тому окрім листів та телефонограм можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS ресурс.
Ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію банк відповідач підписом у заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку.
Пунктом 1.1.3.2.4. договору для ПАТ КБ «Приват Банк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невідємних частин договору. При цьому у сторін виникають обовязки:
- у кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.1.1.3.1.9 договору;
- у позичальника: отримання виписки про стан та про здійсненні операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5.договору).
На підставі п.1.1.5.2. договору, неотримання або не своєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобовязань за даним договором.
Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів звязку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS- повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.
У разі незгоди зі змінами «Умови та правила надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п.2.1.1.5.4 договору.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобовязанням, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором.
Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязань.
Відповідач зобовязався:
- на підставі п.2.1.1.5.5. договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором;
- слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобовязань за договором, у відповідності до в п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту овердрафту), оплати винагороди банку.
Пунктом 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені, та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобовязаннями.
Відповідно до п.2.1.1.3.3 договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань згідно п.п. 2.1.1.12.9 договору списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань, у тому числі мінімального обовязкового платежу. Списання здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.
На підставі п.2.1.1.12.2 договору, сплату процентів зп користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п.2.1.1.12.2 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/kredity, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору.
У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.
При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 договору на суму 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/kredity. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 549 ЦК України та п.2.1.1.7.6. договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500, 00 грн. ( в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритими в валюті USD) + 5% від суми позову.
Відповідно до п.п. 2.1.4.2, 2.1.1.4.6. договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язання зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідачка ОСОБА_2 не сплативши кредит у вказаний в договорі строк, порушила вимоги ст. 530 ЦК України, тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Представником позивача надано суду розрахунок заборгованості відповідачки ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, який відповідає вимогам закону.
- тіло кредиту 2761,17 грн;
-5191,77 грин. нараховано відсотків за користування кредитом становить;
- 4198,75 грн нараховано пені;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 гривень - штраф (фіксованої частина);
- 607,58 гривень - штраф (процентна складова).
Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку по сплаті заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пенею та комісії за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає 1600,00 грн. судового збору.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 256, 267, 509, 526, 530, 610, 625, 630, 1054, 1055, ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовільнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Г.Д. Свинченко