Справа № 128/2339/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кузьменко А.О. , без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку і земельної ділянки об`єктами спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і на 1/2 частину земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

З 10.06.2016 року в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Позов мотивовано тим, що позивач із відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1981 року, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2015 року було розірвано.

Вказує, що під час перебування в шлюбі ними був у 1987 році побудований житловий будинок АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка була виділена з земельної ділянки її тітки, площею 0,1591 га на підставі рішення сесії скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Земельна ділянка була виділена голові двору - відповідачу ОСОБА_2

Зазначає, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами був побудований до 05 серпня 1992 року, а тому для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна необхідно мати документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; та документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Вказує, що документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Зазначає, що спірний житловий будинок побудований в 1987 році на земельній ділянці, яка була виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яку в даний час відповідач оформив право власності і отримав 01.10.2015 року свідоцтво про право власності, серія та номер НОМЕР_1, на підставі будівельного паспорту №226 на забудову земельної ділянки, на житловий будинок бюро технічної інвентаризації виготовлено темний паспорт, житловому будинку присвоєна поштова адреса.

Вказує, що так як будинок побудований у 1987 році в період перебування з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, є всі передбачені законом підстави для визнання його об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вважає, що житловий будинок належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто по 1/2 частці в праві власності на житловий будинок.

Зазначає, що для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 на підставі протоколу № 8 загальних зборів членів колгоспу ім. Шевченка с. Вінницькі Хутори від 30 жовтня 1982 року була виділена земельна ділянка площею 0,15 га.

Вказує, що рішенням 43 сесії 06 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02 липня 2015 року відповідачеві ОСОБА_2 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначає, що Рішенням 46 сесії 06 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25 вересня 2015 року земельна ділянка площею 0,1591 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, була передана у власність відповідачеві ОСОБА_2.

Вказує, що на підставі вказаного рішення відповідач ОСОБА_2 01 жовтня 2015 року отримав свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку, серія та номер НОМЕР_1, та зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку в Реєстраційній службі Вінницького районного управління юстиції Вінницької області.

Вважає, що вона має право на 1/2 частку земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, під житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами.

Просить суд визнати житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0, 1591 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 та на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0, 1591 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, Вінницького району Вінницької області.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3. нез*яивлися по невідомим для суду причинам.

Представники позивача представники ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 не з*явилися, представники позивача надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі ; відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб.

Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Так, згідно матеріалів справи, судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 05.06.1981 року перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.08.2015 року шлюб між ними розірвано (а.с.10).

Під час перебування в шлюбі ними був у 1987 році побудований житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі виданого на ім'я позивача у 1983 році будівельного паспорту № 226 на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику (а.с.19-31, 93-96).

З архівного витягу з Протоколу № 8 загальних зборів членів колгоспу імені Шевченка с. Вінницькі Хутори Вінницького району, Вінницької області від 30 жовтня 1982 року, виданого Архівним відділом Вінницької РДА 09.06.2016 року вбачається , що на даному засіданні слухали: про виділення земельних ділянок жителям села не членам колгоспу, які постійного проживають на території села по причині розподілу майна, смертності, дарування, спадщині, працюють в установахсела та вирішили виділити земельну ділянку на основі Кодексу про землекористування ОСОБА_2 - 0,15 га (а.с.32,82).

З копії рішення 15 сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради народних депутатів від 31.03.1994 року вбачається, що сільською радою вирішено передати безкоштовно ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку в межах с. Вінницькі Хутори для будівництва житлового будинку і обслуговування господарських будівель , площею 0,15 га (а.с.33,75).

Рішенням 43 сесії 06 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району від 02.07.2015 року вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. ОСОБА_2 замовити відповідній землевпорядній організації розробку документації, вказаної в п. 1.

ОСОБА_2 виконувати обов'язки землекористувача відповідно до вимог Земельного Кодексу України (а.с.35).

Рішенням 46 сесії 06 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району від 25.09.2015 року вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,1591 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 Передати власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1591 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Землевпоряднику сільської ради внести зміни в земельно-кадастрову документацію. ОСОБА_2 провести реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1591 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та с поруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в Реєстраційної службі Вінницького районного управління юстиції Вінницької області (а.с.36).

Відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано вищезазначену земельну ділянку, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.37,83).

З довідки виданої Вінницько-Хутірською сільською радою Вінницького району від 25.08.2015 року № 2287 вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №6 за 1991 - 1995 роки будинковолодіння АДРЕСА_3 відносилось до робочої суспільної групи господарств , власник гр. ОСОБА_2 (а.с.11).

З довідки виданої Вінницько-Хутірською сільською радою Вінницького району від 11.05.2016 року № 1300 вбачається, що в будинку за адресою: АДРЕСА_3, який належить ОСОБА_2 зареєстровані такі особи: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5 (а.с.12).

З довідки виданої Вінницько-Хутірською сільською радою Вінницького району від 10.06.2016 року № 1521 вбачається, що за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка, площею 0,1591 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на якій збудовано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.13).

На замовлення ОСОБА_2 18.06.2015 року КП ВООБТІ виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_3 (а.с.84-87).

Відповідно з акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого в АДРЕСА_4 від 24.05.2016 року, затвердженим сільським головою Вінницько-Хутірської сільської ради вбачається, що фактично за адресою: АДРЕСА_3, Вінницька область проживає: гр. ОСОБА_2 (а.с.76), що також підтверджується довідкою виданою Вінницько-Хутірською сільською радою Вінницького району від 04.07.2016 року № 1982 (а.с.78).

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст.60, ст.69 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.ст.70,71 СК України, майно, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, в разі поділу даного майна частки дружини та чоловіка можуть бути визначені за домовленістю між ними.

Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до правової позиції ВСУ, висловленої у постанові від 03.06.2015 року № 6-38цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 Сімейного кодексу України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна, 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма статті 60 Сімейного кодексу України вважається правильно застосованою.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи, що спірний будинок побудований у 1987 році в період перебування позивача та відповідача в зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що є всі передбачені законом підстави для визнання його об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і частки позивача та відповідача у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто по ? частці в праві власності на житловий будинок.

Також згідно статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно п. 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України

Тому підлягають до задоволення і позовні вимоги про визнання права власності по ? частці за сторонами на вище вказану земельну ділянку на якій розташований будинок.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку і земельної ділянки об`єктами спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і на 1/2 частину земельної ділянки, -задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0, 1591 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 та на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0, 1591 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, Вінницького району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлено 07.10.2017 року.

Суддя: