АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/7537/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну встановленого порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про зміну встановленого порядку користування квартирою, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну встановленого порядку користування квартирою, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2003 року був встановлений порядок користування спірною квартирою, за яким йому було виділено у користування кімнату площею 17,6 кв.м., а відповідачу виділено у користування кімнати площею 12,6 кв.м та 13,8 кв.м.

Посилаючись на те, що між ним та відповідачем склалася конфліктна ситуація й непорозуміння щодо користування спірною квартирою, позивач просив встановити інший порядок користування жилим приміщенням, за яким виділити йому у користування кімнати жилою площею 13,8 кв.м. та 12,6 кв.м., а відповідачу відповідно виділити кімнату жилою площею 17,6 кв.м.

У лютому 2017 році ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила встановити також інший порядок користування спірною квартирою, виділити їй у користування кімнати площею 13,8 кв. м. та 17,6 кв.м., а позивачу виділити у користування кімнату жилою площею 12,6 кв. м.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну встановленого порядку користування квартирою та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну встановленого порядку користування квартирою залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано достатніх доказів того, що відповідач чинив позивачеві перешкоди у користуванні кімнатою, не відповідає обставинам справи та є помилковим; факт наявності рішення суду, за яким був встановлений порядок користування спірною квартирою не може бути підставою для відмови в захисті його порушених прав.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову про зміну встановленого порядку користування квартирою фактично не оскаржується, а тому в силу ч. 1 ст. 303 ЦПК України не перевіряється судом апеляційної інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. ст. 317, 319 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з цих положень, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений лише між власниками цього майна відповідно до розміру їх часток у праві власності.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької райдержадміністрації від 10 лютого 1998 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2003 року встановлений порядок користування спірною квартирою, за яким ОСОБА_1 було виділено у користування кімнату площею 17,6 кв.м., а ОСОБА_2 виділено у користування кімнати площею 12,6 кв.м та 13,8 кв.м.

Як убачається з матеріалів справи, 6 грудня 2016 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було посвідчено договір довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 належну їй на праві власності Ѕ частку квартири АДРЕСА_1, взамін чого останній зобов'язався надавати їй довічно матеріальне забезпечення.

Укладення договору довічного утримування свідчить про те, що ОСОБА_3 з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації відповідного правочину набув право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1, яка раніше належала ОСОБА_2

Таким чином, співвласниками спірної квартири є відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Ураховуючи те, що порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений лише між власниками цього майна, немає правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Деякі помилкові висновки суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог за первісним позовом не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи з урахуванням вищевикладеного не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова