№ 556/909/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2017 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Басик Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів.

В обґрунтування заяви суду зазначив, що його ім'я «ОСОБА_1», що підтверджується його особистими документами - паспортом, свідоцтвом про народження. Разом з тим, в ряді правовстановлюючих документів, а саме у пенсійному посвідчені та в державних актах на право власності на земельні ділянки, його ім'я по батькові помилково вказано як «ОСОБА_1», що створює складнощі при реалізації його прав власника, зокрема, позбавляє його змоги передавати земельну ділянку в оренду, заповідати тощо. В даний час йому необхідно встановити належність вказаних документів, і зробити це інакше, ніж в судовому порядку, неможливо. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, про що надав суду заяву, просив розглянути справу без його участі.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_2 надала суду заяву в якій визнала заявлені вимоги ОСОБА_1, просила розглянути справу без її участі.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась.

Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав.

У відповідності до паспорту серія НОМЕР_1, свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 прізвище ім'я та по-батькові заявника «ОСОБА_1».

Разом з тим, в Державних актах на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 виданих 01.10.2003 року, по-батькові ОСОБА_1 помилково вказано як «ОСОБА_1».

Як вбачається зі ст.ст.234, 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В такому порядку можуть бути встановлені в тому числі і факти належності заявнику правовстановлюючих документів, як це передбачено п.6) ч.1 ст.256 ЦПК України, таким чином у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що належність заявнику правовстановлюючих документів достовірно та беззаперечно встановлена на підставі наданих письмових документів і не викликає сумніву, незважаючи на різне написання по-батькові "ОСОБА_1", "ОСОБА_1", а також враховуючи, що підтвердити даний факт іншим способом, в даний час неможливо, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі наведеного суд знаходить підстави для встановлення факту належності ОСОБА_1 Державних актів, як документів, що підтверджують його право власності на земельні ділянки.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 130, 174, 208, 209, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства серії НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження голови Володимирецької райдержадміністрації №269 від 10.07.2003 року, виданий на ім'я ОСОБА_1, належить ОСОБА_1.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства серії НОМЕР_4, виданого на підставі розпорядження голови Володимирецької райдержадміністрації №269 від 10.07.2003 року, виданий на ім'я ОСОБА_1, належить ОСОБА_1.

Судові витрати, понесені заявником, відшкодуванню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляцію може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо апеляції не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :