У Х В А Л А

27 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 19 січня 2017 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Відродження» Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Русь Газ» про звернення стягнення на заставне майно,

в с т а н о в и л а:

Справа розглядалася судами неодноразово.

Липовецький районний суд Вінницької області рішенням від 17 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 13 липня 2017 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишила без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 19 січня 2017 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року та ухвалення нового судового рішення з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд судових рішень, ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, викладені в заяві про перегляд судових рішень, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що оскільки позивач відмовився від включення до складу кредиторів із сумою конкурсних вимог, то такі вимоги необхідно вважати погашеними. При цьому за іншими договорами поворотної фінансової допомоги, кредиторські вимоги є поточними, тому позивачу слід звернутися в ліквідаційній процедурі із заявою про включення до складу поточних кредиторів у межах провадження у справі про банкрутство, оскільки іншого порядку задоволення вимог кредиторів у межах процедури банкрутства боржника не передбачено.

У наданій для порівняння ухвалі від 20 березня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовуючи ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі та передаючи справу для продовження розгляду до цього суду, виходила з того, що апеляційний суд не врахував, що позивач пред'явив позов про, зокрема, визнання дійсним договору застави. Таким чином, суд касаційної інстанції, постановляючи вказану ухвалу, не застосував норми матеріального права.

Порівняння змісту вказаного судового рішення зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову, аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

З огляду на викладене підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Відродження» Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Русь Газ» про звернення стягнення на заставне майно за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 19 січня 2017 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко