Провадження № 2-з/638/226/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

про забезпечення позову

20 червня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи Шевченківський відділ поліції ГУ НП України в Харківській області, Харківська місцева прокуратура №1, Шоста Харківська державна нотаріальна контора, КП "Жилкомсервіс", про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

В процесі розгляду справи позивач подала уточнену позовну заяву, де відповідачем зазначила ОСОБА_3, посилаючись на те, що спірна квартира на даний час продана ОСОБА_4 та на даний час належить на праві власності ОСОБА_3 В уточненій заяві просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 (1955 р.н.) знаходиться в розшуку, що ведеться слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області за ЄРДР № 0000075 за ознаками ч.І ст.115 КК України з 25.06.2015 року. Вона виступає за захистом прав своєї сестри - ОСОБА_5 на підставі постанови СВ Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області від 04.11.2016 року, про залучення ОСОБА_1 по кримінальному провадженню № 0000075 від 26.06.2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України в якості потерпілої. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_6, щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, ніби-то укладеного 01.03.2002 року між нею та ОСОБА_5 і ОСОБА_7 Незважаючи на те, що - ОСОБА_7 (мати ОСОБА_5 та позивача) померла в 2000 році. Усі обставини, що були підставами для задоволення позову та викладені в даному рішенні, не відповідають дійсності, тому прокурором Московського району м. Харкова було подано апеляційну скаргу по даній справі. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 14.05.2015 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2014 року - скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу даної квартири дійсним та визнання права власності відмовлено. 26.06.2015 року ОСОБА_6 продала спірну квартиру ОСОБА_8Л, а остання - ОСОБА_4 - 02.10.2015 року. З довідки № 86114980, наданої приватним нотаріусом ОСОБА_9 28.04.2017 року, стало відомо, що ОСОБА_4 продав спірну квартиру ОСОБА_3 13.03.2017 року. Також з вищенаведеної довідки зясувалось, що перша незаконна набувалиця даної квартири - ОСОБА_6 - незаконно вчинила продаж квартири 26.06.2015 року вже після прийняття рішення Апеляційним судом 14.05.2017 року, згідно до якого власником квартири залишалась ОСОБА_5 з 25.06.2015 року її сестра ОСОБА_5 знаходиться в розшуку, ініційованому прокуратурою. Таким чином, вважає, що її сестра ОСОБА_5 не втрачала права власності на спірну квартиру, а документи на купівлю-продаж квартири було сфальсифіковано, квартиру продано незаконно, шахрайським способом.

До канцелярії суду уповноваженим представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, подано належним чином оформлене клопотання про забезпечення позову, в якому просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та накласти заборону на її відчуження та обтяження.

Заява обґрунтована тим, що вказана квартира є предметом спору. За час знаходження справи в суді позивач неодноразово зверталася з заявами про забезпечення позову, однак ухвалами суду було відмовлено, через що, після відкриття провадження у даній справі квартиру було продано. Дана квартира вибула від свого власника ОСОБА_5 злочинним шляхом. Накладення заборони відчуження - зупинить низку перепродаж та надасть можливість долучити до участі у справі належного відповідача. Накладення обтяження на квартиру - не дозволить використати квартиру в якості іпотеки, для відновлення чого необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Позивач не зможе захистити права своєї сестри, оскільки відсутність заборони відчуження дозволить перепродавати квартиру іншим особам, а позивач буде змушений кожного разу подавати клопотання до суду про зміну відповідача, чим завдасть суду зайвої роботи: запити стосовно особистості нового відповідача, розсилка матеріалів тощо. А в результаті, позивач може не встигнути за перепродажами квартири і рішення суду до неналежного відповідача, який на той час вже не буде власником квартири, або продасть її одразу після проголошення рішення суду не на його користь, не матиме сенсу. Відсутність обтяження може призвести до використання квартири в якості іпотеки, що утруднить позитивне рішення суду та його виконання. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим реальне виконання рішення суду.

Виходячи із змісту позовних вимог, наданих матеріалів, суд вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Преамбула Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначає забезпечення позову як сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 частині 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.6 вказаної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову додано відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де внесено запис про право власності: 19404350 від 13.03.2017 року, відповідно до якого власником квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1).

У звязку з тим, що відповідачем можуть бути проведені дії, направлені на відчуження нерухомого майна, яке є предметом спору, що може суттєво ускладнити або зробить неможливим виконання рішення суду, суд доходить висновку за необхідне вжити заходи забезпечення позову в якості гарантії виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Нормами ч. 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про співмірність обраного позивачем виду забезпечення його позову із заявленими ним позовними вимогами, обґрунтованість припущення позивача про те, що не вжиття заходів забезпечення позову унеможливить певні дії, повязані із виконанням умов договору, чим може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Обраний вид заходу забезпечення позову, є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та спрямовані на ефективне виконання можливого рішення суду у цій справі, в разі його постановлення на користь позивача, а тому ніяким чином не будуть невиправдано обмежувати права відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 151 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи Шевченківський відділ поліції ГУ НП України в Харківській області, Харківська місцева прокуратура №1, Шоста Харківська державна нотаріальна контора, КП "Жилкомсервіс", про визнання права власності, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, станом на 13.03.2017 року на праві власності належить ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_1), до розгляду справи по суті..

Учасники судового провадження:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, адреса зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 61141.

Відповідач: ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2, 61103 (інша дані про особу невідомі).

Ухвалу для виконання направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Копію ухвали надіслати особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно, оскарження не зупиняє її виконання.

Термін пред'явлення виконавчого документа до виконання 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі через суд 1 інстанції протягом 5 днів з дня її ухвалення апеляційної скарги. Відповідачем - в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя І.О.Грищенко