Провадження № 2/752/1690/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.07.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницкого В.С.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, суд -

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути на його користь з Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти у розмірі 14 033 грн. 67 коп. та з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5665 грн. 26 коп.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 12.02.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його автомобілю було завдано механічних ушкоджень. Винним у вчиненні вказаної пригоди визнано ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого застрахована не була, тому позивач керуючись нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надав до МТСБУ всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування. Листом від 14.03.2016 року №3/1-05/7025 МТСБУ відмовило у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що вказана дорожньо-транспортна пригода невстановленим водієм.

Крім того, позивач вказує, що йому завдано шкоду у розмірі 13 930 грн. 71 коп., а вартість відновлюваного ремонту згідно висновку складає 10 265 грн. 45 коп., у зв'язку з чим, посилаючись на правові підстави ст. 1194 ЦК України просить суд стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди грошові кошти у розмірі 3 665 грн. 26 коп.

Також позивач вважає, що протиправними діями ОСОБА_2 йому завдано моральної шкоди, яка полягає в сильних душевних хвилюваннях, тому позивач просить суд стягнути з нього грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву в яких просив відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без його участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'вився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1, про що свідчить копія свідоцтва серії НОМЕР_5.

12.02.2015 року в м. Києві на перехресті вулиць Саксаганського та Льва Толстого сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Деу Нексія» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 та транспортного засобу «Деу Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить позивачу, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2016 року по справі № 752/3538/16-п (провадження по справі № 3/752/1870/16) встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП.

Зважаючи на те, що протиправність дій ОСОБА_2, що потягли пошкодження належного позивачу автомобіля, встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення (ч. 4 ст. 61 ЦПК України), майнова шкода, завдана позивачу, підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно звіту № 261-2016 від 13.04.2016 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача становить 10265 грн. 45 коп.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Також судом встановлено, що на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

За змістом ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна майну в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.39.1 ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Стаття 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

На виконання вказаних положень закону, 26.12.2016 року позивач надав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування.

Листом від 14.03.2016 року №3/1-05/7025 відповідач МТСБУ відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що вказана дорожньо-транспортна пригода скоєна невстановленим водієм, у зв'язку з чим правових підстав для здійснення відшкодування шкоди не має.

Суд, вважає, що МТСБУ неправомірно відмовило у виплаті страхового відшкодування позивачці, виходячи з наступного.

Дорожньо-транспортна пригода сталася 12.12.2015 року та будь якого чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ОСОБА_2 не було, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ.

Враховуючи положення ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовувати шкоду позивачу повинно МТСБУ.

Згідно ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що майнова шкода завдана позивачу підлягає відшкодуванню відповідачем по справі Моторним (транспортним) страховим бюро України

За змістом п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 9.2. статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010р. №566 «Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ліміт відповідальності страховика за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50000 гривень на одного потерпілого.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

У відповідності до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження з ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених в статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Частиною 5 ст. 36 вказаного закону визначено, що за кожен день прострочення за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Статтею 992 ЦК України встановлено, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 4 Постанови Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК України).

Враховуючи викладене з МТСБУ також підлягає стягненню пеня, 3% річних та інфляційне збільшення боргу.

Крім того на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти в рахунок відшкодування збитку понесеного позивачем з оплату за звіт з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 800 грн., оскільки відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Звертаючись із вказаним позовом позивач вказує на недостатність страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди та не надає до суду належних доказів того, що збиток складаэ 13 930 грн. 71 коп., зокрема вищевказаний звіт вказує на матеріальний збиток у розмірі 10 265 грн. 45 коп.

Крім того, на думку суду до збитків можна віднести витрати позивача на складення оцінювачем вказаного звіту у розмірі 800.

Будь-яких інших доказів, що вказують на понесення позивачем майнових втрат матеріали справи не містять.

Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає обґрунтованою заявлену позивачем суму моральної шкоди, оскільки з дня настання дорожньо-транспортної пригоди пройшов значний проміжок часу, а позивач протягом тривалого часу відчував моральні страждання, у зв'язку з пошкодженням належного йому майна, які виражались у порушенні звичаєвого способу життя та емоційних стражданнях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 14 033 грн. 67 коп. та судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., а всього 14 309 грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 800 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 2000 грн. та судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., а всього 3075 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя