Справа № 129/869/16-ц Провадження № 22-ц/772/1620/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Рибчинського В.П., Якименко М.М.

за участю секретаря Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних від суми боргу та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 5 травня 2017 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 1 грудня 2010 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 солідарно стягнуто борг за договором позики в сумі 130 800 грн. Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 березня 2014 року ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 4 874 грн. та 3% річних 10401,6 грн. Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2015 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто солідарно на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 48 867 грн.90 коп. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 5 048 грн. 50 коп. 3% річних та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Вказані рішення відповідачами у повному обсязі не виконано, тому ОСОБА_2 звернувся до суду та просив стягнути із цих осіб на його користь: 71 265 грн. 40 коп. інфляційних втрат за весь час прострочення сплати боргу, 3 % річних від суми боргу, що складає 6 259 грн. 80 коп., відшкодувати завдану йому моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Заочним рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 5 травня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким заявлені позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 57 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статтею 64 ЦПК України передбачено , що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 1 грудня 2010 року, яке набрало законної сили, (а.с. 4) з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто солідарно борг за договором позики у сумі 130 800 грн. На виконання цього рішення видано виконавчий лист, на підставі якого 29 червня 2016 року Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області відкрито виконавче провадження (а.с. 49).

4 квітня 2011 року ОСОБА_3 при свідках видав розписку, в якій підтвердив свій борг перед ОСОБА_2 за вказаним вище рішенням, зобовязався щомісячно його сплачувати (а.с. 6).

4 травня 2011 року ОСОБА_2 видано розписку про те, що він отримав від ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості за зазначеним рішенням 11 925 грн., станом на цю дату, за виключенням повернутої суми, залишок боргу становив 53 475 грн. (а.с. 52).

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 березня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 4 874 грн. та 3% річних 10401,6 грн. (а.с. 7-7а). На виконання цього рішення видано виконавчий лист, на підставі якого 29 червня 2016 року Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області відкрито виконавче провадження (а.с. 51).

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 48 867 грн. 90 коп. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 5 048,50 грн. 3% річних та відшкодовано моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. (а.с.24-25). На виконання цього рішення видано виконавчий лист, на підставі якого 29 червня 2016 року Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області відкрито виконавче провадження (а.с. 50).

На підтвердження своїх вимог позивачем надано копію довідки виконуючого обовязки начальника Гайсинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_5 про розрахунок залишку заборгованості ОСОБА_3 за виконавчим листом Гайсинського районного суду Вінницької області № 129/726/15-ц станом на 26 серпня 2016 року (а.с. 57). Дана копія належним чином не посвідчена, з неї неможливо встановити її номер та дату.

Встановивши вказані обставини, суд відмовив у задоволення позову, оскільки позивачем всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами своїх вимог, зокрема тих обставин, що відповідачами не виконано зобовязання перед ОСОБА_2 за вказаними вище судовими рішеннями. Надана позивачем вказана ксерокопія довідки не є в розумінні ст. 64 ЦПК України належним та допустимим доказом заборгованості, оскільки її оригінал позивачем подано не було, а текст копії є нерозбірливим. Окрім того, провадження за зазначеними судовими рішеннями, як вбачається з копії постанов про відкриття виконавчого провадження (а.с. 49, 50, 51) було відкрито Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області, а не Гайсинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, виконуючим обовязки начальника якого й було надано вказану довідку.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки з матеріалів справи вбачається, що дійсно позивачем своїх вимог доведено не було. Суд сприяв повному, всебічному та обєктивному вирішенню справи, постановивши ухвалу від 31 січня 2017 року, якою явку до суду позивача ОСОБА_2 було визнано обовязковою для дачі особистих пояснень. Однак останній своїм правом дачі пояснень не скористався, ні він, ні особа, якій ОСОБА_2 у випадку неможливості особистої явки до суду міг доручити представництво його інтересів у суді, у судове засідання не зявилися. У черговий раз позивач подав до суду заяву від 27.04.2017 року про розгляд справи у його відсутність(а.с 80).

Апеляційний суд на виконання обовязку сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснив позивачу його права, попередив його про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяв у здійсненні його прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості(ст.ст. 10, 60 ЦПК), однак позивач належних та допустимих доказів, зокрема щодо розміру існуючої на час вирішення судом спору заборгованості відповідачів перед ним, не подав, клопотань про їх витребування не заявив.

Наданий позивачем апеляційному суду оригінал вказаної вище довідки висновків суду не тільки не спростовує, але й свідчить про те, що сума заборгованості за стягнутими з відповідачів на користь позивача рішеннями є меншою, ніж зазначено у позовній заяві, а тому розмір нарахованих на цю суму позивачем індексу інфляції та трьох відсотків річних є також іншим, оскільки згідно цієї довідки тільки Гайсинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області на виконання рішення у справі № 129/726/15-ц відраховано із зарплати ОСОБА_6 і перераховано ОСОБА_2 3 722 грн., а це не єдине виконавче провадження по примусовому стягненню з відповідачів вказаних сум(поданою до суду першої інстанції заявою від 29.08.2016 року та приєднаними до неї копіями постанов державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС при ГТУЮ у Кіровоградській області позивач повідомив суд про наявність ще 5 таких виконавчих проваджень(а.с. 48-51)).

За таких обставин як суд першої інстанції, так і апеляційної були позбавлені можливості встановити дійсний розмір наявної заборгованості відповідачів перед позивачем, а відтак стягнути відповідні суми.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до обґрунтувань позовних вимог з посиланням на деякі обставини виниклих між сторонами правовідносин та на норми матеріального права, однак не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, висновків суду не спростовують, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, заочне рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 5 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.П. Рибчинський

ОСОБА_7