Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Білик Н..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач свої вимоги мотивувала тим, що 05 квітня 2007 року померла її рідна тітка ОСОБА_2. На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах площею 3,12 га, яка розташована на території Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем майна за законом, прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі через недоведеність факту родинних відносин зі спадкодавцем. А тому, позивач звернулася до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем та визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача по справі Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

05 квітня 2007 року померла рідна тітка позивача ОСОБА_2, про що у книзі реєстрації актів про смерть 06 квітня 2007 року було вчинено запис № 3 та видано свідоцтво про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини, відповідно до вимог ст.1221 ЦК України, є село Польове, Барського району Вінницької області, про що свідчить довідка №370 від 07.10.2016 року Лісівська сільська рада Барського району Вінницької області.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилася спадщина, до складу якої увійшли, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, всі права та обовязки, що належали її на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме: земельна частка (пай), в умовних кадастрових гектарах площею 3,12 га, яка розташована на території Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області, відповідно до даних виписки № С-831/0-764/6-16 від 13.06.2016 року.

Земельна ділянка, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН008428, виданого на підставі розпорядження голови Барської районної державної адміністрації від 18 вересня 1996 року за №320 року, належала моїй тітці на праві приватної власності.

Позивач, відповідно до ст.1263 ЦК України є спадкоємцем за законом третьої черги, оскільки є племінницею спадкодавця ОСОБА_2, прийняла спадщину, шляхом спільного проживання із тіткою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, без реєстрації, тому відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. При цьому слід зазначити, що законодавець не зазначає про обовязковість подання спадкоємцем, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяви про її прийняття, а вказує лише на те, що він вважається таким, що її прийняв за умови, що він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 статті 334 Цивільного Кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Так, статтею 125 Земельного кодексу України регламентовано, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З урахуванням вищевказаних вимог чинного законодавства,12 січня 2017 року позивач звернулась до державного нотаріуса Барської державної нотаріальної контори Вінницької області в місті Жмеринка, з метою оформлення та реєстрації спадкових прав. Однак, з огляду на те, що з предявлених документів не вдається підтвердити факт родинних відносин зі спадкодавцем, нотаріус видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.01.2017 року №3/02-31.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Глава 13 Розділу І цього Порядку встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження являється дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після укладення шлюбу 15.05.1983 року Позивач ОСОБА_5 змінила своє прізвище на «Барда», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. 23.02.1996 року Позивач знову змінила своє прізвище у звязку з укладенням шлюбу з «Барда Надія Іванівна» на «Сольвар Надія Іванівна», про що свідчить актовий запис №3 від 23.02.1996 року. Матір Позивача ОСОБА_4, після реєстрації шлюбу 17.01.1952 року, змінила своє прізвище з «Климчук» на «Ціхочук», про що свідчить свідоцтво про одруження від 17.01.1952 року. Відповідно до записів про народження за №10 від 08.09.1935 року та запису № 41 від 04 грудня 1929 року про народження ОСОБА_6 тітки Позивача та ОСОБА_7 матері Позивача, батьками записано: ОСОБА_8 та ОСОБА_9. З даного вбачається, що матір Позивача ОСОБА_7 та тітка Позивача ОСОБА_6 були рідними сестрами. Відповідно до актового запису №5 від 10.08.1991 року ОСОБА_10 після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище «Коцурак», про що свідчить довідка №1821-8.2/04-39 від 18.06.2017 року, яка додається. ОСОБА_11 ОСОБА_12 померла 09.05.2015 року, про що свідчить свідоцтво про смерть, яке додається, та не встигла оформити спадщину після своєї сестри рідної ОСОБА_2, тому відповідно до статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином встановлення факту родинних відносин є необхідним для оформлення спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З врахуванням викладеного суд вважає, що є усі достатні підстави для встановлення факту родинних відносин.

Крім того, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою, Позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє імя. Сертифікат, який посвідчує право власності на земельну частку пай, втрачено, а відповідно до абзаців 15,16, п.3.5 ОСОБА_13 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

З урахуванням даного, у Позивача відсутні належні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову, в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними» (реєстраційний номер в ЄДРСР - 14887466). Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 212, 213, 256 ЦПК України, ст. 1263 ЦК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною тіткою ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) на спадкове майно, що складається із земельна частка (пай), в умовних кадастрових гектарах площею 3,12 га, яка розташована на території Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН008428, виданого на підставі розпорядження голови Барської районної державної адміністрації від 18 вересня 1996 року за № 320 року, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 05.04.2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: