Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/932/17-ц
Провадження № 2/376/511/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Ярошенко С.М.,

при секретарі Ярликовій М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда та матері дитини-інваліда,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач вказує, що сторони мають повнолітню дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом першої групи «А», потребує стороннього догляду та нагляду.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.02.2009 року ОСОБА_3 визнана недієздатною і над нею призначено опікуном позивача ОСОБА_1

Матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дочки та позивача, з якою проживає ОСОБА_3, відповідач не надає.

Позивач позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та дочку-інваліда, єдиним джередом доходу є соціальна пенсія ОСОБА_3

З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини-інваліда першої групи «А» та на її утримання як особи, з якою проживає дитина-інвалід, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму громадян.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав та обставин, наведених вище.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки-інваліда, оскільки є інвалід третьої групи та отримує соціальну пенсію, має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка за станом здоров'я та віком потребує постійного стороннього догляду. Вважає за можливе визначити щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу).

Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони мають повнолітню дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом першої групи «А», потребує стороннього догляду та нагляду.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.02.2009 року ОСОБА_3 визнана недієздатною і над нею призначено опікуном позивача ОСОБА_1

Матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дочки та позивача, з якою проживає ОСОБА_3, відповідач не надає.

Позивач позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та дочку-інваліда, єдиним джередом доходу є соціальна пенсія ОСОБА_3

ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи та отримує державну соціальну пенсію, має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка за станом здоров'я та віком потребує постійного стороннього догляду, інших дітей не має.

З огляду на наведене, правовідносини сторін регулюються нормами ст.198-201 СК України, оскільки йдеться про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка досягла повноліття, однак є непрацездатною.

Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх

дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи матеріальний стан непрацездатної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, суд зауважує, що остання отримує державну соціальну пенсію інвалідам дитинства І групи у розмірі, що відповідає прожитковому мінімуму на одну особу, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Натомість, критерієм визначення прожиткового мінімуму є потреба особи в матеріальній допомозі, якщо сукупний дохід непрацездатного не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності.

Судом установлено, що непрацездатна ОСОБА_3 страждає на психічне захворювання та потребує медикаментозного лікування, що свідчить про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі.

Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання позивача, з якою проживає дитина-інвалід, суд виходить з того, що відповідно до ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз даної норми вказує на те, що обов'язковою умовою її застосування є проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без стороннього догляду.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що дитина, це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Частиною першою статті 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, набула повноліття і не є дитиною-інвалідом та дитиною в розумінні ст.88, 182 СК України, тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача, з якою проживає дочка-інвалід, визначення мінімального розміру аліментів необхідно відмовити.

На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст. 57-60 ЦПК України.

За ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому суд зазначає, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, відповідно до засад змагальності сторін за ст.10 ЦПК України.

Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан повнолітньої непрацездатної дочки, платника аліментів, наявність у платника аліментів непрацездатної матері, вважає визначити щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, довічно. Стягнення аліментів проводити в особі опікуна, ОСОБА_1

Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00грн.

Керуючись ст.10,61,79,88,131,212-215,218,367 ЦПК України,

ст.88,180-183,191,198,200 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої непрацездатної дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, довічно.

Стягнення аліментів проводити в особі опікуна, ОСОБА_1, починаючи з 10.04.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Ярошенко