АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4803/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 614/328/17ц Зеленькова Н.Г.
Категорія: договірні Доповідач - Хорошевський О.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року по справі за позовом Керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_3, Борівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року Керівник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір оренди землі від 21.03.2005 року, який укладений між Борівською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_3

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі розпорядження голови Борівської районної державної адміністрації Харківської області № 82 від 11.03.2005 року державною адміністрацією з гр. ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки від 21.03.2005 р., згідно з яким останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області, площею 7 га.

Вказаний договір оренди зареєстровано у Борівському районному відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 21.06.2005 року за № 01.

Згідно з інформацією Управління Держгеокадастру у Борівському районі Харківської області від 21.03.2017 року № 10-20.13-0.1-287/2-17 встановлено, що в управлінні відсутня документація про затвердження у встановленому законом порядку нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до інформації Борівської районної ради Харківської області від 20.03.2017 р. № 113/1-22 технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що надана в користування на підставі договору оренди від 21.06.2005 року ОСОБА_3 площею 7 га, до районної ради не надходила.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року позов Керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 21.03.2005 року, який укладено між Борівською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_3, яким ОСОБА_3 надано в строкове платне користування із земель запасу земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться за межами населених пунктів Борівської селищної ради Борівського району Харківської області, площею 7,00 га зареєстрований у Борівському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2005 року за № 01.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та Борівської районної державної адміністрації Харківської області, на користь Прокуратури Харківської області судовий збір у розмірі 1 600 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням матеріального та процесуального права та постановити ухвалу, якою позовну заяву залишити без розгляду.

Вказує, що прокурор не надав суду доказів про те, що не проведення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки призвело до ненадходження коштів до бюджету.

За користування спірною земельною ділянкою, на протязі 12 років, він своєчасно сплачував орендну плату у розмірі, передбаченому чинною на той час ст. 288.5. Податкового кодексу України, що виключає недоотримання бюджетом коштів за користування землею.

Також суд першої інстанції незаконно відмовив йому у задоволенні заяви про застосування позовної давності.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2005 року між Борівською РДА Харківської області, в особі голови Склярової Г.О. та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Борівському районному відділі реєстрації ХРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Борівській селищній раді вчинено запис від 21.06.2005 р. за № 01.

Відповідно до пунктів 2,5,8,9,36 Договору оренди землі від 21.03.2005 р., в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,00 га, в тому числі ріллі 7,00 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась. Договір укладено на 20 (двадцять) років. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10 земельних податків за землі відповідного призначення. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, а також з інших підстав визначених законом.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обов'язковим. Відповідно до ст. 23 вказаного Закону технічна документація нормативно грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Однак у договорі оренди земельної ділянки державної форми власності, укладеного 21.03.2005 р., розмір орендної плати встановлено з порушенням вимог ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель».

У договорі оренди землі, укладеного між Борівською РДА Харківської області та ОСОБА_3 відсутня нормативно грошова оцінка, її розрахунок фактично не проводився, технічна документація не складалась, Борівською РДА не затверджувалась.

Приписами ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 вищевказаного Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

В ст. 6 ЗУ «Про плату за землю» (в ред. на момент укладення договору) зазначено, що ставки земельного податку з одного гектара сільськогосподарських угідь встановлюються у відсотках від їх грошової оцінки у таких розмірах: для ріллі, сіножатей та пасовищ 0,1; для багаторічних насаджень 0,03.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а договір в цій частині суперечить приписам чинного законодавства. А отже, спірний договір укладено з порушенням норм ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель», ст.ст. 15,21 ЗУ «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов'язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у зв'язку з недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, ухвалив рішення у відповідності до ст. 211 ЗК України, згідно якої наслідком укладення угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказаних висновків суду не спростовують, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін у відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна