Справа № 405/219/17
Провадження №6/405/6/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький подання старшого державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєст. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування подання старший державний виконавець Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 зазначила, що в Фортечному відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ У Кіровоградській області на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження до складу якого входить: виконавчий лист № 784/1-11 від 16.02.2012 року, виданий Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., та виконавчий лист №784/1-11 від 16.02.2012 року, виданий Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 17 453, 00 грн. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 17.05.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та направлено сторонам для виконання та відома. Оскільки боржник на постанову про відкриття виконавчого провадження до відділу не зявився державним виконавцем відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» розпочато примусове виконання.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна боржником не було зареєстровано на праві власності інше нерухоме майно.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру за боржником рухоме майно не зареєстровано. Згідно відповіді КОДПІ та УПФУ боржник офіційно не працює, рахунків в банківських установах не виявлено, не перебуває на обліку як отримувач пенсії. Згідно з відповіддю ВГІРФО боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак за вказаною адресою боржник не проживає, майно, належне боржникові, - не виявлено. Згідно рапорту Кіровоградського ВП ГУ НП України в Кіровоградській області встановлено, що за даною адресою, а саме: м. Кіровоград, вул. З. Космодемянська, буд. 15 близько трьох місяців орендує квартиру громадянка ОСОБА_4

Згідно відповіді Управління ДМС України в Кіровоградській області встановлено, що за наявними обліками УДМС ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, 01.03.2016 року документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон FE № 228143 (орган видачі - 5116).

Старший державний виконавець Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_5 під час судового розгляду подання підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила подання задовольнити.

Заслухавши ст. державного виконавця Покладову Т.В., зваживши доводи, викладені в поданні, суд вважає, що в задоволенні подання старшого державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п. 5).

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5. Зокрема, в розділі XI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну", передбачено, що подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Із матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, судом встановлено, що старшим державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 17.05.2012 року винесені постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №784/1-11 від 16.02.2012 року, виданого Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., та виконавчий лист № 784/1-11 від 16.02.2012 року, виданий Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 17 453, 00 грн.

Дані щодо отримання зазначених вище постанов боржником за виконавчим провадженням, - відсутні.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 18 вересня 2013 року зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до акту державного виконавця від 16.03.2016 року встановлено, що виходом за адресою м.Кіровоград, вул..З.Коосмодемянської, буд.15 перевірити майновий стан боржника не виявилося можливим, так як двері помешкання ніхто не відчинив.

Відповідно до акту державного виконавця від 03.11.2016 року встановлено, що виходом за адресою м.Кіровоград, вул.З.Космодемянської, буд.15, за даною адресою проживає ОСОБА_4,та місце знаходження боржника їй не відоме.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 від 12.04.2016 року, остання проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, близько трьох місяців, орендує житло, яке належить гр.ОСОБА_7, який, в свою чергу, має сина ОСОБА_2, який за даною адресою не проживає та його місце знаходження не відоме.

Як на підставу для задоволення подання державний виконавець зазначив, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов'язань за рішенням суду.

Разом з тим, суд вважає, що державним виконавцем не надано будь-яких доказів на підтвердження навмисного ухилення особи (боржника) від виконання судового рішення.

В той час як поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Окрім того, судом відзначається, що винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобовязання.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем в поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано ухилення боржника від виконання зобовязання, при цьому судом під час розгляду подання не встановлено, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_2 дійсно свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, маючи всі реальні можливості для їх виконання, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у звязку з його недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України, ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова