Провадження № 2/752/2067/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07.06.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про зобов»язання вчинити дії,
08.09.2016 р. позивач звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з заявою про надання інформації у формі довідки про відсутність у нього заборгованості перед Банком, відсутність на вказаному майні будь-яких обтяжень та претензій Банку і за видачу довідки були сплачені грошові кошти в розмірі 60 гривень.
У відповідь на звернення був наданий лист, а не довідка, підписаний невстановленою особою з невстановленими повноваженнями, без печатки Банку, в якому не зазначено в повній мірі інформація, яка запитувалась.
На підставі положень Закону України «Про інформацію» позивач вважає своє право порушеним, в зв»язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що позивач сплатив послуги Банку за видачу довідки про відсутність заборгованості за Кредитним договором та обтяжень на об»єкті іпотеки, однак йому була надана відповідь у формі листа, а не довідки, підписана невідомою особою. Зазначена довідка необхідна позивачу для пред»явлення відповідним органами на території АР Крим.
Представник відповідача повторно в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.
На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» існували правовідносини, які ґрунтувались на Кредитному договорі та Договорі іпотеки від 13.03.2006 р.
Предметом іпотеки був буд. 25 в м.Севастополь, АР Крим, по вул.Єфремова.
07.09.2016 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про відсутність у ПАТ «Укрсоцбанк» майнових претензій до ОСОБА_1 з приводу АДРЕСА_1, хоча копія зазначеного звернення не надана позивачем в якості доказу у справі, в зв»язку з чим суд позбавлений можливості зробити висновок щодо змісту запиту.
21.10.2016 р. позивач повторно звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з запитом про видачу належним чином завіреної довідки про те, що Банк не має претензій до ОСОБА_1 за Іпотечним договором від 13.03.2006 р. та Банк не має майнових претензій на зазначений об»єкт нерухомості, а також просив надати документ, який підтверджує повноваження підписанта.
07.10.20.16 р. ПАТ «Укрсоцбанк» надав відповідь на звернення позивача у формі листа, в якому повідомив інформацію, що АДРЕСА_1 не є іпотечним майном, і у разі здійснення права володіння і розпорядження зазначеним майном права Банку не будуть порушені.
Звертаючись до суду позивач, посилаючись на положення Закону України «Про інформацію» просить зобов»язати відповідача надати відомомсті у формі довідки, яка буде належним чином завірена печаткою, підписана уповноваженою особою, з наданням документів, які підтверджують повноваження підписанта, про відсутність у нього заборгованості за Кредитним договором та відсутності претензій Банку на предмет нерухомості - АДРЕСА_1, який виступав предметом іпотеки.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 55 Законом України «Про банки і банківську діяльність» закріплено, що Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.
Відповідно до ст. 56 Закону, клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: відомості, які підлягають обов'язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; перелік послуг, що надаються банком; ціну банківських послуг; іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків.
Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону (ст.61 Закону).
Згідно з вимогами ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.
Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про стан рахунків, у тому числі стан кореспондентських рахунків у Національному Банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнтів, здійснені ним угоди.
Порядок розкриття інформації, що містить банківську таємницю, визначений Законом України «Про банки і банківську діяльність» та закріплений постановою правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267.
Згідно з п.3.7 Порядку, письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою.
Запит та/або дозвіл клієнта може бути включений до договору про надання банківських послуг, що укладається між клієнтом і банком. У договорі також можуть бути визначені підстави та межі розкриття банком інформації, що становить банківську таємницю клієнта.
На письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю або з його письмового дозволу, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб права, та інтереси юридичних осіб державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.
Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст. 16 ЦК України, який не містить такого способу захисту як зобов"язання надати довідки відповідного змісту, визначеного позивачем.
Крім того ст. 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Однак, Закон України «Про банки і банківську діяльність» не містить положень, які б зобов»язували Банк видавати саме довідки, встановленої форми, про відсутність заборгованості за кредитними зобов»язаннями, а також відсутність обтяження майна, що виступало предметом іпотеки, з наданням підтверджуючих повноваження підписанта документів.
Банк зобов»язаний надати інформацію.
Така інформація була надана позивачу.
Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, беручи до уваги всі досліджені судом докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про зобов»язання вчинити дії відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя