Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №812/5466/12 Головуючий у 1 інстанції: Круглікова А.В.
Провадження № 22-ц/778/2773/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2012 року ПАТ «КБ «НАДРА» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_5 був укладений договір «Автопакет» №16/2008/0544 Фап, згідно з яким ПАТ КБ «НАДРА» зобовязалось надати ОСОБА_5 кредит у розмірі 14 376,24 доларів США на придбання автотранспортного засобу, терміном погашення 19.03.2015 року. ОСОБА_5 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими договором.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_5 зобовязань щодо погашення кредиту та наданої кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором «Автопакет» №16/2008/0544 Фап, останній передав у заставу автотранспортний засіб: автомобіль марки «Chevrolet aveo TC58U», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також, в якості забезпечення виконань зобовязань позичальника у вказаному договорі передбачено, що ОСОБА_6 є поручителем, яка взяла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_5 його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору.

Свої зобовязання за договором банк виконав у повному обсязі, видав ОСОБА_5 кредит у сумі 14 376,24 доларів США на придбання автотранспортного засобу та відкрив кредитну лінію на суму 4 350,08 доларів США.

ОСОБА_5 порушував вимоги договору «Автопакет» №16/2008/0544 Фап, не сплачував кредит та відсотки за ним, у звязку з чим станом на 16.12.2011 року має заборгованість за вказаним договором у сумі: борг за кредитом 109 789,46 грн. (13741,03 доларів США), несплачені відсотки 55 571,42 грн. (6 955,21 доларів США), несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 3 364,31 грн. (421,07 доларів США), непогашена заборгованість за кредитною лінією 3 728,73 грн. (466,68 доларів США), несплачена заборгованість за нарахованими відсотками по кредитній лінії 2 459,69 грн. (307,85 доларів США), непогашена заборгованість за прострочення сплати платежів по кредитній лінії 786,53 грн. (98,44 доларів США), непогашена заборгованість за нарахованим штрафом 11 486,44 грн. (1437,62 доларів США), а всього загальна заборгованість складає 187 186,56 грн. (23427,90 доларів США).

На підставі зазначеного банк просив суд стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість в розмірі 187 186,56 грн. солідарно.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за договором «Автопакет» №16/2008/0544 Фап від 20.03.2008 року в сумі - 174 596 грн. 97 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» - 1 745 грн. 96 коп. судового збору. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «КБ «НАДРА» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.03.2008 року між ПАТ КБ «НАДРА», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений договір «Автопакет» №16/2008/0544 Фап, згідно з умовами якого позивач зобовязався надати ОСОБА_5 кредит у розмірі 14 376,24 доларів США на придбання автотранспортного засобу, терміном погашення до 19.03.2015 року з відсотковою ставкою 14,8% та відкрити останньому на умовах забезпеченості, повернення, строковості і платності відновлювальну траншеві кредитну лінію з лімітом 4 350,08 доларів США з терміном погашення до 20.03.2015 року з відсотковою ставкою 20,28 % на місяць (т.1 а.с. 8-13).

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_5 зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими договором, а ОСОБА_6 як поручитель взяла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання позичальником зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_5 зобовязань щодо погашення кредиту та наданої кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором «Автопакет» №16/2008/0544 Фап від 20.03.2008 року, останній передав у заставу банку автотранспортний засіб: автомобіль марки «Chevrolet aveo TC58U», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Запорізьким ВРЕР №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 19.03.2008 року.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 вказаного договору, ОСОБА_5 повертає кредит, кошти, отримані в рамках кредитної лінії та сплачує відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок банку черговими мінімальними платежами щомісячно до 18 числа поточного місяця. У разі, якщо на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту та кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору «Автопакет» №16/2008/0544 Фап від 20.03.2008 року позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, за кожен випадок.

Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав: видав ОСОБА_5 кредит у розмірі 14 376,24 доларів США та відкрив кредитну лінію на суму 4 350,08 доларів США. Видача кредиту підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором, наданими представником банку, розпорядженням філії ВАТ КБ «НАДРА» ЗРУ від 20.03.2008 року та заявою №210 від 20.03.2008 року про видачу готівки та розписом ОСОБА_5 про її отримання (т.1 а.с. 5-7, т.2 а.с.186, 189).

Водночас, ОСОБА_5 свої зобовязання за договором «Автопакет» №16/2008/0544 Фап від 20.03.2008 року не виконує, так як останній раз заборгованість по кредиту сплатив 22.08.2008 року; заборгованість за відсотками по кредиту 19.09.2008 року; заборгованість за кредитною лінією 26.08.2008 року; заборгованість за відсотками по кредитній лінії 30.10.2008 року (т.1 а.с.5-7).

Згідно умов договору, ОСОБА_5 передав позивачу на реалізацію в рахунок своєї заборгованості автомобіль, що перебував у заставі.

15.04.2014 року автомобіль марки «Chevrolet aveo TC58U», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, був реалізований на аукціоні та грошові кошти у сумі 1 575, 69 доларів США за продаж вказаного автомобіля поступили на рахунок позивача, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами та документами, наданими ПАТ КБ «НАДРА» (т.2 а.с. 208-212).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

Вимоги ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що на підставі договору «Автопакет» №16/2008/0544 Фап від 20.03.2008 року позивач ПАТ КБ «НАДРА» надав відповідачу ОСОБА_5 кредит та відкрив кредитну лінію. Однак, останній порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме: не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, платежів за кредитною лінією та відповідних відсотків.

Згідно з приведеного позивачем розрахунку, загальна заборгованість за кредитним договором склала 23427,90 доларів США. Із врахуванням суми, вирученої від продажу банком заставного автомобіля ОСОБА_5, загальна сума заборгованості останнього складає 21 852,21 доларів США (23427,90 1575,69), що в еквіваленті дорівнює 174 596 грн. 97 коп.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Посилання банком у апеляційній скарзі на те, що суд не повинен був враховувати факт реалізації автомобіля є помилковим та необгрунтованим, оскільки вказані від реалізації кошти були направлені саме на погашення боргу.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо безпідставниго чисновку суду першої інстанції про припинення поруки, то такі доводи є теж безпідставними.

Так, як вірно зазначив суд, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Виконання сторонами зобовязання це здійснення ними дій з реалізації прав і обовязків, що випливають із зобовязання, передбаченого договором. Отже, основне зобовязання це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору.

Як було встановлено судом, боржник ОСОБА_5 (а відтак і поручитель ОСОБА_6В.) узяв на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 19.03.2015 року (по кредиту) та до 20.03.2015 року (по кредитній лінії), сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з умовами договору.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, можна зробити висновок, що в разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як убачається з п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 договору «Автопакет» №16/2008/0544 Фап від 20.03.2008 року ОСОБА_5 повертає кредит, кошти, отримані в рамках кредитної лінії та сплачує відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок банку черговими мінімальними платежами щомісячно до 18 числа поточного місяця. Відповідно до пункту 3.2. вказаного договору відповідальність поручителя наступає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязання за кредитним договором та відкритою кредитною лінією.

Судом попередньої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_5 свій останній платіж за кредитом сплатив 22.08.2008 року; заборгованість за відсотками по кредиту 19.09.2008 року; заборгованість за кредитною лінією 26.08.2008 року; заборгованість за відсотками по кредитній лінії 30.10.2008 року, наступні платежі ОСОБА_5 не здійснив, а тому згідно з пунктом 2.2.3 договору несплачена заборгованість по кредиту вважається простроченою.

Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо окремих зобовязань за кредитом.

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором) предявити вимоги до поручителя.

У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи, дати останніх платежів ОСОБА_5, а також, що позивач надав розрахунок заборгованості, в якому останні суми платежів зазначені на 15.12.2011 року, а звернувся банк до суду 22.06.2012 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, тому суд вважає, що порука ОСОБА_6 припинилась за всіма платежами, вказаними у розрахунку заборгованості.

Посилання банку у скарзі на те, що договір між сторонами укладено трьохсторонній, який включає в себе і поруку, і цим договором передбаченийй строк дії договору поруки є помилковим. Так, вказаний договір «Автопакет» не містить умов строку дії поруки, в договорі лише зазначений строк повернення кредиту (п. 1.2.4.). А відповідно до п. 8.5. договору він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобовязань.

Таким чином суд прийшов до вірного висновку щодо припинення поруки.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: