Справа №333/6202/17
Провадження №2-о/333/480/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

присяжних: ОСОБА_1,

ОСОБА_2.,

при секретарі Кунець В.В.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, цивільну справу №333/6202/17 за заявою В.о. головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 про продовження госпіталізації у психіатричному закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, 29.05.1964року народження, заінтересована особа: ОСОБА_7 -

В С Т А Н О В И В:

В.о. головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про продовження госпіталізації у психіатричному закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви зазначено наступне.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, є інвалідом II групи безстроково по психічному захворюванню. Згідно з Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2015 визнана недієздатною. Опікуна не має. Із анамнезу відомо, що ОСОБА_5 спостерігається у лікаря-психіатра з 1999 року з приводу параноїдної шизофренії. Багато разів лікувалася стаціонарно з галюцинаторно-параноїдною. афективно-маячною симптоматикою. Захворювання протікає безперервно. Наростають зміни особистості за шизофренічним типом, схильна до алкоголізації, бродяження, безпорядних статевих зв'язків, конфліктів з дочкою. Останніми роками переважають прояви змін особистості, психопатоподібна поведінка. Госпіталізації часті, більше 20 разів лікувалася стаціонарно. Останця виписка 03.05.2017. З родичів має дочку (1990 р.н.), з якою конфліктні відносини. Має 2-х кімнатну квартиру, у якій проживає в цей час дочка. Пацієнтка раніше мешкала у подруги через напружені відносини з дочкою, а після останньої госпіталізації була виписана з дочкою, планувала проживати у власній квартирі. Стан погіршився відразу після виписки, з'явилася додому, стала відчувати напливи думок «неприємного змісту, які викликають страх, через них не можу перебувати вдома, виникають думки про небажання жити». Пацієнтка самостійно з'явилася до дільничного лікаря-психіатра КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР із проханням про госпіталізацію. 04.05.2017 оглянута черговим лікарем- психіатром приймального відділення, який підтвердив загострення тяжкого психічного розладу, на підставі чого госпіталізована в примусовому порядку.

05.05.2017 о 09.00 оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої у відповідності п.4 Рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 № 2-рп /2016 і ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація обґрунтована. 10.05.2017 проведене засідання Комунарського районного суду м. Запоріжжя, рішенням якого примусова госпіталізація визнана обґрунтованої. У відповідності зі ст.15 і ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» надалі щомісяця оглядалася комісією лікарів-психіатрів, за результатами оглядів потребувала продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару, тому що стан залишався нестабільним, періодично відчувала напливи вербальних галюцинацій, бувала імпульсивною, злісною, агресивною. Критики, до хвороби немає. 18.10.2017 р. о 12-00 в черговий раз оглянута комісією лікарів-психіатрів, в результаті якого встановлений діагноз - тяжкий психічний розлад у формі параноїдної щизофренії, безперервний тип перебігу, з вираженим поліморфним дефектом, галюцинаторно- параноїчний синдром, внаслідок чого пацієнтка не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечуюсь її життєдіяльність (не здійснює санітарно-гігієнічні заходи; не може приготувати собі їжу, розпоряджатися коштами). У відповідності п.4 Рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016 і ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна, потребує продовження примусової госпіталізації. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Заінтересована особа не зявилась в судове засідання.

ОСОБА_5 не заперечувала відносно задоволення даної заяви.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про продовження госпіталізації у психіатричному закладуу примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.10.2017 року, ОСОБА_5., 29.05.1964р.н., страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної щизофренії, безперервний тип перебігу, з вираженим поліморфним дефектом, галюцинаторно- параноїчний синдром, внаслідок чого пацієнтка не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечуюсь її життєдіяльність (не здійснює санітарно-гігієнічні заходи; не може приготувати собі їжу, розпоряджатися коштами). У відповідності п.4 Рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016 і ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна, потребує продовження примусової госпіталізації. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_5. з 1999 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, в звязку з чим потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричній лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.279-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_9о. головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6Г про продовження госпіталізації у психіатричному закладуу примусовому порядку ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити госпіталізацію у примусовому порядку відносноОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 232, кв. 113, впсихіатричному закладі структурному підрозділі Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Головуючий суддя: І.Й. Наумова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2