Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1184/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.10.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів Єгорової С.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та припинення дії іпотечного договору, та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_2, третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа фізична особа підприємець ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_4 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1. 19 травня 2008 року між нею та акціонерним комерційним банком «Новий» було укладено іпотечний договір, відповідно до якого вона виступила майновим поручителем за зобовязання фізичної особи підприємця ОСОБА_3, які виникли з кредитного договору укладеного між ним та акціонерним комерційним банком «Новий», та передала в іпотеку належну їй квартиру. Під час укладання іпотечного договору, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 була накладена заборона на відчуження вказаної квартири. 23 серпня 2009 року ОСОБА_4 померла. 13 квітня 2010 року першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, йому було видано свідоцтво про право на спадщину на зазначену квартиру. При цьому, наявність обтяжень на вказаній квартирі не дозволяє йому як власнику, вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Посилаючись на ці обставини, просив скасувати в Єдиному реєстрі заборон заборону та виключити з Державного реєстру іпотек обтяження на вказану квартиру.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив припинити дію іпотечного договору, укладеного 19 травня 2008 року між Акціонерним банком «Новий» та ОСОБА_4, у звязку із закінченням строку дії кредитного договору.

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Новий» звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа фізична особа підприємець ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. Зазначав, що 19 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Новий» та фізичною особою підприємець ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредит в сумі 100 000 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника для поповнення обігових коштів. З метою забезпечення виконання зобовязання за цим договором, в цей же день було укладено іпотечний договір між банком та ОСОБА_4, у відповідності до якого остання передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно квартиру № 59, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Преображенській, 6. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором, банк звернувся в суд з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11 січня 2013 року позов задоволено. При цьому, на даний час рішення суду не виконано, у звязку з відсутністю майна боржника, грошових коштів на які можливо звернути стягнення. Заборгованість за кредитним договором складає 364 432, 14 грн. Про прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4 банку стало відомо з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження по даній справі. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 набув статус іпотекодавця, у звязку з переходом до нього права власності на предмет іпотеки, просив задовольнити вимоги банку в сумі 326 432, 14 грн. шляхом визнання права власності на спірну квартиру.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі банк посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити, а у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Новий» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 33308/01, за умовами якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 100 000 грн. строком на 4 роки, тобто до 17 травня 2012 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок останнього для поповнення обігових коштів, зі сплатою відсотків в розмірі 25 % річних /а.с.5-6/.

З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором, 19 травня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого визначала себе майновим поручителем ОСОБА_3 та передала в іпотеку належну їй на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру № 59, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Преображенській, 6 /а.с.7-10/.

На підставі вказаного договору, приватним нотаріусом ОСОБА_5 були внесені відомості щодо обтяження вказаної квартири до державного реєстру іпотек та єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна /а.с.14-15/.

ОСОБА_4 померла 23 серпня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.11/.

Згідно заповіту складеного 23 листопада 2007 року, ОСОБА_4 на випадок смерті заповіла усі свої права та обовязки, які належали їй на момент складання цього заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе інше моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, ОСОБА_2 /а.с.12/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 квітня 2010 року, ОСОБА_2 отримав у спадщину квартиру № 59, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Преображенській, 6 /а.с.13/.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» заборгованість за кредитним договором № 33308/01 від 19.05.2008 року, в сумі 150 455,62 грн. /а.с.54-56/.

28 січня 2013 року господарським судом Кіровоградської області видано наказ про примусове виконання зазначеного рішення /а.с.57/.

Однак, на даний час рішення господарського суду Кіровоградської області від 11 січня 2013 року не виконано, що підтверджується постановами державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа /а.с.59, 60, 62/.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 06 травня 2016 року, заборгованість складає 326 432 грн. 14 коп., з яких: прострочений кредит 91 038, 75 грн., прострочені відсотки 131 849, 30 грн., пеня несвоєчасну сплату відсотків 58 100,54 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 45 443,55 грн. /а.с.84-92/.

Аналізуючи обставини справи, колегія суддів звертає увагу на таке.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки.

Зокрема, іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії

іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо

іпотекодавець не відновив її;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про можливість припинення дії іпотечного договору, укладеного 19 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Новий» і ОСОБА_4. При цьому суд не навів жодної з підстав, передбаченої Законом, для припинення дії іпотеки.

Відповідно ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення слід вважати законним, якщо воно винесене у строгій відповідності з нормами матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, при точному і правильному дотриманні, виконанні та використанні процесуальних норм.

Порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

З огляду на вказане, враховуючи, що смерть іпотекодавця не може вважатись підставою для припинення іпотеки, висновок суду про задоволення первісного позову є безпідставним, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню, а позов відхиленню.

В частині відмови у задоволенню зустрічного позову, на думку колегії суддів, суд першої інстанції в своєму рішенні безпідставно застосував строк позовної давності, виходячи з наступного.

Порядок прийняття спадщини визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобовязання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязане з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобовязань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобовязання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Враховуючи, що ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» не був повідомлений про смерть ОСОБА_4 та, відповідно, про відкриття спадщини (23.08.2009 року), він мав право предявити свої вимоги до спадкоємців померлої, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

При цьому необхідно відрізняти строк позовної давності від строку права на вимогу.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251 та ч.2 ст.252 ЦК).

З договору іпотеки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється,

За умовами кредитного договору, строк виконання зобов'язання у повному обсязі встановлений 17 травня 2012 року.

Таким чином, настання строку вимоги відбулося не пізніше 17.05.2012 року, відповідно, право на предявлення вимог спадкоємцям померлої ОСОБА_4 ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» втратив після 17.05.2013 року.

Строк іпотеки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання майнової поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок майнового поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до спадкоємців іпотекодавця про звернення стягнення на іпотечне майно має бути предявлено в межах строку, визначеного статтею 1281 ЦК України (6 місяців чи 1 року). Тому, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

За таких обставин висновки суду застосування строку позовної давності до вимог зустрічного позову не можна визнати такими, що відповідають вимогам закону.

Таким чином, зустрічний позов ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_2 не підлягає задоволенню в зв'язку з втратою права на звернення на іпотечне майно кредитора, а не в зв'язку з пропуском позовної давності.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та припинення дії іпотечного договору та зустрічного позову публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_2, третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: