г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/78/17
Номер провадження 2/213/475/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

при секретарі Гуковій Л.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю протягом пяти років та визнання права на спадкування за другою чергою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Інгулецького районного суду із зазначеним позовом, яким просить встановити факт проживання однією сімєю із ОСОБА_3 протягом пяти років до моменту смерті останнього, тобто до 11.06.2015 року, визнати за нею право на спадкування після смерті ОСОБА_3 у якості спадкоємця другої черги.

Позов мотивує тим, що між нею та ОСОБА_3 15.06.1992 року було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу позивач в 1992 році зареєструвала місце проживання за адресою мешкання свого чоловіка: вул. Прохладна, буд. 41, м. Кривий Ріг. В період проживання однією сімєю шлюб було розірвано, проте сімейні стосунки не припинились. 24.05.1999 року між вказаними особами було повторно укладено шлюб. В 2011 році рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_3 шлюб було розірвано. Проте ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично зберегли сімю, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. Під час захворювання ОСОБА_3 в 2015 році позивач доглядала за ним, забезпечувала всім необхідним.

На даний час брат спадкодавця ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований за вищезазначеною адресою на момент смерті спадкодавця, однак не визнає права позивача на спадкування з ним в одній черзі.

Позивач вважає, що встановлення факту постійного проживання надасть їй право на спадкування за законом після смерті спадкодавця та слугуватиме підставою для зміни черговості спадкування зі спадкоємцем другої черги спадкування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали та просили його задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що з 1992 року, в тому числі після розлучення в 2011 році, проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Прохладна, буд. 41, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Чоловік позивачки ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, останні 10 років проживав в літній кухні, позивач проживала в будинку. Зазначила, що давала кошти на продукти, доглядала та годувала, піклувалась про чоловіка під час його хвороби.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову, пояснив суду, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 господарства не мали, заперечив щодо тієї обставини, що ОСОБА_3 перебував на утриманні позивача, а також щодо тієї обставини, що позивач доглядала за ОСОБА_3 під час його хвороби.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що являється сусідкою позивача та повідомила, що знає сімю позивача з 1992 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали в домоволодінні по вул. Прохолодна, 41, в місті Кривому Розі. З 2011 року декілька разів на місяць була в гостях у позивача. ОСОБА_3 приходив до позивачки, вона його годувала. Чи проживали однією сімєю до моменту смерті ОСОБА_3 їй не відомо.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що були знайомі з померлим ОСОБА_3, який проживав останні 10 років в тимчасовій будівлі в домоволодінні по вул. Прохолодна, 41, в місті Кривому Розі, ОСОБА_1 проживала в будинку. Свідок ОСОБА_6 також пояснив, що зі слів померлого ОСОБА_3 він мав напружені стосунки з ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_7 також пояснив, що зі слів померлого ОСОБА_3, ОСОБА_1 відбирала у нього пенсію.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що є сусідкою позивача. ОСОБА_3 проживав в тимчасовій будівлі, ОСОБА_1 проживала в будинку. ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_3, носила йому їжу, під час хвороби ОСОБА_3 позивач ходила до нього до лікарні, вони вели спільне господарство.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Заслухавши пояснення сторін у справі, їх представників та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ №625462, виданого 12.06.2015 р. Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №438, ОСОБА_3 помер 11 червня 2015 року (а.с. 5).

29 вересня 2015 року в Пятій Криворізькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №338/2015 (а.с. 83).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувались (а.с. 83).

29 вересня 2015 року до Пятої криворізької державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3.

23 лютого 2016 року за реєстровим №129 державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, померлого 11 червня 2015 року на ? частку житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Прохолодна, буд. 41, та здійснено державну реєстрацію вказаного нерухомого майна Державного реєстру речових прав 26 лютого 2016 року.

Також до Пятої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_2 (брат спадкодавця). Постановою державного нотаріуса від 03.06.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Прохолодна, буд. 41, після смерті його рідного брата ОСОБА_3, померлого 11 червня 2015 року.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2017 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 11 червня 2015 року ОСОБА_3, видане державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори 23.02.2016 року за реєстровим №129 на імя ОСОБА_1, а також скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про право власності ОСОБА_1 на ? частку житлового будинку, що згідно технічної документації в цілому має загальну площу 53,1 кв.м., житлову площу 32,3 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Прохолодна, 41, в місті Кривому Розі Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2017 року у справі №213/1410/16-ц встановлено наступні обставини:

-ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_3;

-24.05.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. На підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29.07.2011 року шлюб між ними розірвано;

-11.06.2015 року ОСОБА_3 помер. На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. прохолодна, 41. Разом з ним на день його смерті за даною адресою були зареєстровані також серед інших ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

-ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 другої черги за законом, фактично прийняв спадщину після померлого брата за фактом постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті.

Відповідно до Акту про фактичне проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу від 20.09.2016 року, складеного мешканцем будинку №56 по вул. Прохладна в м. Кривому Розі ОСОБА_9, мешканцем будинку №15 по вул. Прохладна в м. Кривому Розі ОСОБА_10, мешканкою будинку №50 по вул. Прохладна в м. Кривому Розі ОСОБА_11, з 25 серпня 1992 по 20 вересня 2016 року ОСОБА_1 постійно фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі постійно проживала за даною адресою однією сімєю разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 в період з липня 2007 року до моменту смерті останнього 11 червня 2015 року. Під час проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали спільний побут та ведення домашнього господарства, основані на почуттях любові, взаємоповаги, здійснювали придбання внаслідок спільної праці, як сімї, майно.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частина 2 ст.1259 ЦК України встановлює, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК України).

Із п. 21 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сімєю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Отже, вищевикладене свідчить, що першою умовою для закликання до спадкування спадкоємців четвертої черги є проживання однією сімєю (ст. 3 СК України).

Іншою обовязковою умовою для виникнення права на спадкування у цьому випадку є проживання однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що із ОСОБА_3 після розірвання шлюбу в 2011 році фактично зберегли сімю, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. Між тим, позивач не надала доказів на підтвердження таких фактів. Зазначені доводи позивача ґрунтуються лише на її твердженнях та показах свідка ОСОБА_11, свідчення якої не є достатніми та переконливими, та такими, що можна покласти в основу судового рішення, як безспірні докази.

Суд критично ставиться до Акту про фактичне проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу від 20.09.2016 року, оскільки викладені в ньому обставини не знайшли підтвердження в судовому засіданні, суперечать поясненням сторін та свідків.

Суд дійшов висновку про те, що позивачем не представлено достатніх, належних та достовірних доказів того, що протягом п'яти останніх років вона та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю: мали спільний бюджет, несли спільні витрати, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права на обов'язки, тобто, що між ними існували усталені відносини, що притаманні подружжю.

Як роз'яснено у п.6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, - під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

В п. 5.2 листа-узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (№ 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р.) роз'яснено, що судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Враховуючи, що позивачем не доведено факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, то доведення факту опікування, матеріального забезпечення, надання іншої допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, протягом тривалого часу правового значення по даній справі не має.

В той же час, суд зауважує, що таких доказів позивачем суду не було представлено. Позивачем не доведено перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані протягом тривалого часу, матеріального забезпечення останнього.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю протягом пяти років та визнання права на спадкування за другою чергою відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення 20 жовтня 2017 року.

Суддя О.В. Алексєєв