УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.,

За участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Київпастранс», Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської Ради, Обслуговуючий кооператив автостоянка «Дружба» про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та державних актів на право постійного користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Київпастранс», Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради, Обслуговувуючий кооператив автостоянка «Дружба» про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та державних актів на право постійного користування земельною ділянкою.

27 червня 2017 року представник позивачів ОСОБА_10 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу по справі - Київській міській раді, в тому числі її підрозділам, департаментам та комунальним підприємствам, вчиняти дії із демонтажу огорожі та іншого майна на території Обслуговуючого кооперативу автостоянки «Дружба» і займати територію автостоянки в межах виконання рішення Київської міської ради №944/7180 від 15.12.2011 року, яке оскаржується по даній справі, та до завершення розгляду зупинити дію рішення відповідача - Київської міської ради №944/7180 від 15.12.2011 року «Про надання та передачу комунальному підприємству «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно - диспетчерської станції, перенесення споруд масло - господарства з прибудовою торговельно - складських приміщень та будівництвом паркінгу на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва» на час розгляду даної справи №755/16893/16-ц по суті.

Представник позивача ОСОБА_10 судовому засіданні просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник позивача ОСОБА_11 судовому засіданні просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Представники третьої особи - Комунального підприємства «Київпастранс» Бацуцу О.М. та Песиголовець Я.О. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки представником позивача не наведено грунтовних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, у спосіб визначений стороною позивача, крім того заяви про забезпечення позову аналогічного змісту неодноразово подавались в межах розгляду даної справи та були відхилені судом.

Представник третьої особи Обслуговуючого кооперативу автостоянки «Дружба» Болтенкова Г.Г. в судовому засіданні підтримала заяву про забезпечення позову.

Представник третьої особи - Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської Ради, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку учасників цивільного процесу, оцінивши наведені представником позивачів ОСОБА_10, ОСОБА_11 підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Виходячи зі змісту заявленого клопотання та наведених підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивачів ОСОБА_10 про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки застосування заходів забезпечення позову, у спосіб визначений представником позивача у поданій до суду заяві , шляхом заборони не визначеному колу осіб вчиняти дії із демонтажу огорожі та іншого майна на території Обслуговуючого кооперативу автостоянки «Дружба» і займати територію автостоянки в межах виконання рішення Київської міської ради №944/7180 від 15.12.2011 року, яке оскаржується в межах розгляду даної справи, суперечать нормам цивільного процесуального законодавства, та може розцінюватись як втручання суду в діяльність інших органів, які не є стороною цивільного процесу, вжиття таких заходів забезпечення позову не кореспондується з заявленими позивачем позовними вимогами, які стосуються оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, в той же час забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, та не може замінювати безпосередньо рішення суду.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову щодо зупинення дії рішення відповідача - Київської міської ради №944/7180 від 15.12.2011 року «Про надання та передачу комунальному підприємству «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно - диспетчерської станції, перенесення споруд масло - господарства з прибудовою торговельно - складських приміщень та будівництвом паркінгу на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва» до розгляду даної справи по суті, оскільки за предметом спору позивачами оспорюється сам факт правомірності прийняття Київською міською радою рішення від 15 грудня 2011 року за №944/7180, що є окремим предметом доказування та зумовлює з'ясування цих обставин під час розгляду справи по суті, в той же час оспорюване рішення в силу своєї правової природи та по суті є виконаним, на підставі даного рішення за Комунальним підприємством «Київпастранс» визнано право постійного користування земельною ділянкою, про що видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 15 жовтня 2012 року Головним Управлінням земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради, що є окремими предметом спору в межах розгляду даної цивільної справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову, яка подана представником позивача ОСОБА_10, є необгрнутованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, яка подана представником позивача ОСОБА_10

Відповідно до положень ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я