У х в а л а

іменем україни

12 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради, третя особа - Дванадцята Харківська нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суд з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Дванадцята Харківська нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вказував, що ОСОБА_5 не залишив заповіту на випадок своєї смерті, тобто спадкування після нього здійснюється за законом. Він є сином померлого і відповідно єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки на момент смерті батько у зареєстрованому шлюбі не перебував, інших дітей крім позивача не мав, батьки спадкодавця померли. Після батька залишилося спадкове майно. Позивач в листопаді 2012 року звертався до нотаріальної контори, однак йому було надано усну відповідь, що ним пропущений строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, оскільки він зі своєю сім'єю з 2004 року проживає у м. Києві, де відповідно й працює, що підтверджується довідкою з місця проживання та з місця роботи. З грудня 2011 року по серпень 2012 року він систематично відряджався до м. Львова, що підтверджується відповідною довідкою. Також позивач вказував, що через юридичну необізнаність вважав, що необхідності в поданні заяви до нотаріальної контори немає, оскільки він є єдиним сином спадкодавця та відповідно єдиним спадкоємцем.

Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тривалістю в один місяць з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2013 року позову задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тривалістю в один місяць з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що посилання в позовній заяві на те, що ОСОБА_4 не подав заяву про прийняття спадщини у зв'язку з проживанням в м. Києві, а також, систематичними відрядженнями до м. Львова не є об'єктивними, непереборними чи істотними труднощами, оскільки відповідно до довідки № 350 від 20 лютого 2013 року наданої директором ТОВ «Інститут міського цивільного проектування» ОСОБА_6 як головний спеціаліст в період з грудня 2011 року по серпень 2012 року систематично відряджався до м. Львова до ТОВ «РСП «Шувар», а саме кількість календарних днів відрядження у грудні 2011 року становить 14 днів, у січні 2012 року 20 днів, у лютому 2012 року 14 днів, у березні 2012 року 10 днів, у квітні 2012 року -23 дні, у травні 2012 року 15 днів, у червні 2012 року 21 день, у липні 2012 року 30 днів, у серпні 2012 року 7 днів, тобто дана зайнятість не позбавляла останнього можливості виділити час, отримати юридичну консультацію, та звернутися із заявою до нотаріуса, в тому числі і шляхом надіслання її поштою.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

О.В.Ступак