У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ужгороді подання головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даним поданням, посилаючись на те, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС Головного територіального управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 51608951 з примусового виконання виконавчого листа № 712/13984/2012, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 14929,20 грн. 19.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання вищевказаного виконавчого листа, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження. В ході виконавчого провадження проведено ряд виконавчих дій, зокрема щодо встановлення наявності доходів та майна у боржника ОСОБА_1, за результатами яких встановлено, що інформація про останнє місце роботи боржника відсутня, пенсію він не отримує, інформація про номери рахунків боржника, відкритих у банках та інших фінансових установах відсутня, нерухомого майна та земельних ділянок за боржником не зареєстровано. 30.12.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі та встановлено, що боржник ОСОБА_1 за адресою: м. Ужгород, вул. Достоєвського, 20/68 не проживає та майно боржника за даною адресою відсутнє. Власником квартири є ОСОБА_3. Станом на 05.01.2017 року рішення суду боржником не виконано.

В поданні суб»єкт звернення зазначає, що у боржника наявні невиконані зобов»язання покладені на нього судовим рішенням, які є достатньою підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон. А тому просить суд розглянути подання та винести ухвалу якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон.

Представник Ужгородського МВ ДВС ГТУ юстиції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду подання був повідомлений. В матеріалах справи міститься заява про розгляд подання без участі державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконані судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу ДВС. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином, вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження у звязку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішення» означає як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо)

При цьому особа, яка має невиконані зобовязання не може вважатися винною, поки не буде наведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Оскільки відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, з участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязання, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних відносин, суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

У звязку з цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у т.ч. про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак належних і допустимих доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням з матеріалів справи не вбачається.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази виклику ОСОБА_1 до державного виконавця для дачі пояснень з приводу невиконання вищевказаного виконавчого провадження.

А тому на підставі викладеного, враховуючи, що факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань, покладених на нього, не доведено, суд приходить до переконання, що подання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Придачук