Справа № 527/1337/17
провадження 2/527/650/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Олефір А.О.,

за участю секретаря Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії.

В своєму позові позивач зазначив, що у 1986 році приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії серії А № 079844 від 16.14.1999 року та вкладку до нього від 18.03.2004 року за № 153381 із зазначенням ЛНА на ЧАЕС. Полтавською обласною МСЕК № 1 йому встановлена з 01.12.2003 року безстроково друга група інвалідності, захворювання повязані з впливом аварії на ЧАЄС, що підтверджується довідкою МСЕК від 01.12.2003 року № 0010238.

17.06.2014 року Глобинським районним судом Полтавської області була винесена постанова, яка набрала законної сили, 22.08.2014 року відповідач розпорядженням провів перерахунок його пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та нарахував кошти в сумі 18538,28 грн., але фактично виплати не здійснюються.

Посилаючись на те, що на його письмове звернення, відповідач йому листом відмовив у виплаті зазначеної суми, позивач просив суд стягнути з Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на його користь 18538,28 грн. заборгованість з нарахованої та не виплаченої йому пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Позивач у судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував з підстав, вказаних в письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у 1986 році приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії серії А № 079844 від 16.14.1999 року та вкладку до нього від 18.03.2004 року за № 153381 із зазначенням ЛНА на ЧАЕС.

Полтавською обласною МСЕК № 1 йому встановлена з 01.12.2003 року безстроково друга група інвалідності, захворювання повязані з впливом аварії на ЧАЄС, що підтверджується довідкою МСЕК від 01.12.2003 року № 0010238.

Згідно постанови Глобинського районного суду від 17.06.2014 року по справі № 527/1357/14-а, в тому числі зобовязано Управління Пенсійного фонду України Глобинського району Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності позивач ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум; зобовязано Управління Пенсійного фонду України Глобинського району Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по третій групі інвалідності в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються добровільно органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобовязань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

На виконання вищевказаного рішення, управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області, позивачу відповідно до розпорядження від 22.08.2014 року проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 03.08.2014 року та нараховані грошові кошти в сумі 18538,28 грн., але виплати не проведено, в звязку з відсутністю бюджетних фінансувань.

Крім того, судом встановлено, що виконавче провадження по виконанню рішення суду по справі № 527/1357/14-а по справі за позовом ОСОБА_1 у відділі примусового виконання рішень не перебувало та не перебуває.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Підставою для звернення до суду позивач зазначає статті 22, 1166 ЦК України та посилається на заподіяну відповідачем матеріальну шкоду, яка полягає у невиплаті перерахунку пенсії на підставі постанови суду.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Постанова Глобинського районного суду від 17.06.2014 року по справі № 527/1357/14-ачастково виконана відповідачем, у звязку з проведенням перерахунку.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з тим, як встановлено судом, виконавче провадження по виконанню рішення суду по справі № 527/1357/14-а по справі за позовом ОСОБА_1 у відділі примусового виконання рішень не перебувало та не перебуває, що свідчить про те, що позивач не звертався до органів виконавчої служби для його виконання.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у звязку з виконанням судового рішення, тому несплачена позивачу сума пенсії, яка підлягає стягненню на його користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою, або збитками в розумінні статей 22, 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови адміністративного суду, відтак положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України не підлягають застосуванню до спірнихправовідносин.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 13.09.2017 року

Відповідно до ч.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, починаючи з 2011 року цільові кошти на фінансування даних виплат на рахунки управління не перераховувалися.

Пенсійний фонд не є розпорядником бюджетних коштів та згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

Відповідно до ст.63 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів.

Відповідно до ст.22, 23 Бюджетного кодексу України органи ПФУ є розпорядниками коштів Державного бюджету тільки в межах встановлених їм бюджетних призначень (дотацій). Відповідними постановами Кабінету Міністрів України Пенсійному фонду України затверджуються бюджети ПФУ на відповідні роки, а згідно затверджених бюджетів ПФУ, бюджетів регіональних управлінь, затверджуються бюджети територіальних управлінь.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до п.19 та п.20 «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року №440, бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, згідно з п.3 якого рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань).

Судові рішення у справах щодо пенсійного забезпечення виконуються органами Пенсійного фонду України у межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, визначених чинним законодавством. Виплата коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, здійснюється виключно через органи казначейства шляхом списання коштів з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані.

Враховуючи викладене, виконання рішень судів із соціальних виплат інвалідів - чорнобильців здійснюється Державною казначейською службою України у порядку черговості відповідно до положень зазначених нормативно-правових актів.

Глобинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області виконане в межах своїх повноважень рішення суду, а задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів, що підлягають до стягнення за іншим рішенням суду, яке набрало законної сили, ухваленому у іншій справі адміністративної юрисдикції, призведе до подвійного стягнення цих сум.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що нарахована, але не виплачена на користь позивача пенсія у розмірі 18538,28 грн. за своєю правовою природою не може вважатися збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, а є сумою, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови адміністративного суду, порушені права позивача відновлено постановою адміністративного суду про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити призначену позивачу пенсію, яка знаходиться на виконанні та частково виконана. Крім того, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», повторне звернення до суду за стягненням вже визначеної суми є недопустимим, тому суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 3,15, 208, 209, 212- 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої пенсії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. О. Олефір