Дата документу 30.10.2017
Справа № 334/4009/17
Провадження № 2/334/2499/17
30 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
при секретарі Лапі М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної компанії «Автомобільні дороги України» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,
Представник позивача надав письмову заяву про залишення позовних вимог в частині моральної шкоди без розгляду. Ухвалою суду від 30.10.217 позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди були залишені без розгляду.
Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги просив задовольнити.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за відсутності сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів.
Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ст..115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в Дочірньому підприємстві «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної компанії «Автомобільні дороги України» з 27.08.2013 року і відповідно до наказу №46-ВК був призначений на посаду виконуючого обовязки заступника директора з ремонту та утримання автомобільних доріг. (а.с.4, а.с.11-12)
16.03.2015 року відповідно до наказу №19-В від 13.03.2015 був призначений на посаду начальника відділу з експлуатаційного утримання доріг та штучних споруд (а.с.7).
Відповідно до ч. 2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.. 43 Конституції України, ст. ст. 10-11, 57-60, 61, 88, 212- 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст.115, 233 КЗпП України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної компанії «Автомобільні дороги України» в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідач має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення надати до Ленінського районного суду м. Запоріжжя заяву про перегляд заочного рішення.

Суддя: Баруліна Т. Є.