У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради, Запорізької області, Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, третя особа - ОСОБА_3, про виключення з медичних карт стаціонарного хворого лікувальних установ та листа непрацездатності діагнозу, що не підтверджений належним чином,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому просив виключити діагноз «алкогольне сп'яніння», що не підтверджений належним чином: з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 Комунальної установи «Чернігівська районна лікарня», Чернігівської районної ради, Запорізької області; з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та листка непрацездатності серія АГН № 907402, що виданий Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради на ім'я ОСОБА_2 про його увільнення від роботи з 03 жовтня 2015 року по 09 листопада 2015 року. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 02 жовтня 2015 року бригадою швидкої допомоги він був доставлений до Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня», бо являвся постраждалим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У період перебування на лікуванні йому стало відомо про те, що черговим лікарем-хірургом ОСОБА_3 йому був поставлений попередній діагноз «алкогольне сп'яніння», який не був підтверджений належним чином, тобто відсутні необхідні для такого діагнозу лабораторні дослідження при наявності забору крові. В подальшому наявність в медичній карті стаціонарного хворого не підтвердженого належним чином діагнозу, а саме: «алкогольне сп'яніння», потягло за собою інші наслідки.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову. Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог, конкретних обставин справи та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради, Запорізької області, Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, третя особа - ОСОБА_3, про виключення з медичних карт стаціонарного хворого лікувальних установ та листа непрацездатності діагнозу, що не підтверджений належним чином, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ