Справа № 425/2413/16-ц
Провадження № 22ц/782/355/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року, липня місяця, 05-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого судді Яреська А.В., суддів - Коновалової В.А., Коротенка Є.В., за участю секретаря: Козубської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рубіжанської міської ради Луганської області на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міськради Луганської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Відповідно заповіту від 25 червня 2015 року, ОСОБА_2 зробила розпорядження, яким заповідала ОСОБА_1 все належне їй на день смерті майно. 03 червня 2016 року позивач у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріусу Рубіжанського міського нотаріального округу Меренкова Ю.В. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 365/02-31 від 06.06.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказану вище квартиру. Просила суд визнати за нею право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позов було прийнято судом до розгляду і рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 20.09.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю, було визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Першим заступником керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, який діє в інтересах держави в особі Рубіжанської міської ради Луганської області, подана апеляційна скарга в якій, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, позивача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи та витребувані докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Так, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть-а.с.5), яка 25 червня 2015 зробила розпорядження, яким все майно, належне їй на день смерті заповідала ОСОБА_1 (копія заповіту-а.с.6). Відповідно довідки (а.с.12), ОСОБА_2 сплатила 100% вартості квартири № АДРЕСА_1 в 1983 році . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №365/02-31 від 06.06.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказану квартиру (копія постанови- а.с.14). Відповідно відповіді на запит Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області №535/01-16 від 30.08.2016 року, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року до Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1. Було заведено спадкову справу №331/2015 року та видане 03.06.2016 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом під реєстровим номером 258 на залишок недоотриманої пенсії (лист- а.с.42, інформаційна довідка- а.с.43).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 з моменту повної сплати паю була власником зазначеної квартири, а оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру на ім'я позивача не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», в зв'язку з відсутністю документа ,який підтверджує право власності спадкодавця на спадкову квартиру, то право спадкоємця на отримання спадку може бути захищено тільки в судовому порядку. Суд першої інстанції визнав, що ОСОБА_2 повністю сплатила пай в розмірі 100% вартості і стала при цьому її власником, а тому позов ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування був визнаний судом першої інстанції обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із належним дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, адже перевірені апеляційною інстанцією обставини справи підтверджують обґрунтованість висновків суду першої інстанції. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.1216 ЦК України є визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і у розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Судом першої інстанції було враховано належним чином порядок визнання права власності на кооперативне житло - та обставина, що власником паю на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 була саме ОСОБА_2, яка повністю сплатила всі внески у кооператив «Луч» в сумі 7334 руб. 74 коп. у 1983 році підтверджені належними доказами, що були досліджені у судовому засіданні - первинними платіжними документами про внески та сплату паю (а.с.87-98), підстави вселення ОСОБА_2 у житлове приміщення теж були перевірені і підтверджуються ордером №124, що був виданий ОСОБА_2 у 1968 році (а.с.86). Усі ці докази були перевірені під час апеляційного розгляду справи, досліджені оригінали цих документів, завірені копії були долучені до матеріалів справи, ці докази не суперечать доказам, що були досліджені під час розгляду справи у суді першої інстанції, підтверджують правомірність висновків суду про виниклі правовідносини. Висновки суду першої інстанції підтверджуються і інформацією, що була отримана на запит суду з Рубіжанської міської Ради (відповідь від 21.06.2017 р. №019-010/2117) та інформацією з „ЖЕК-1" (№88 від 14.06.2017 р.), зазначена інформація спростовує доводи апеляційної скарги, підтверджує висновки суду першої інстанції. Статтею 308 ЦПК є визначено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури подану в інтересах держави в особі Рубіжанської міської ради Луганської області відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В. Яресько

Судді: В.А. Коновалова

Є.В. Коротенко