Справа № 473/2930/17
РІШЕННЯ

іменем України

"26" жовтня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 11 березня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 14 292,87 грн. строком на 36 місяців (до 31 березня 2019 року), а відповідач зобовязався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним 18 % річних від розміру заборгованості, а всього вносити щомісячний платіж в розмірі не меншому, ніж 518,55 грн.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останнього сплатити неустойку (штраф в розмірі 1 074,66грн.).

Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобовязань банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту.

Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконував не належним чином в звязку з чим станом на 17 серпня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 12 600,30 грн., в тому числі:

- заборгованість по кредиту 10 432,78 грн.;

- заборгованість по процентам 675,55 грн.;

- заборгованості за пенею та комісією 417,31 грн.;

- нарахованого штрафу в розмірі 1 074,66 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказуючи на те, що нарахована банком заборгованість є надто завищеною та не відповідає умовам договору.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення справи. Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 11 березня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір в якому сторони узгодили всі його умови.

Договір складається з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до договору банк надав останньому кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 14 292,87 грн. строком на 36 місяців (до 31 березня 2019 року), а відповідач зобовязався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним 1,5 % на місяць (18 % річних) від розміру заборгованості, а всього вносити щомісячний платіж в розмірі не меншому, ніж 518,55 грн.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останнього сплатити неустойку (штраф в розмірі 1 074,66грн.).

Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобовязань банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно періодично порушував умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним (зокрема у жовтні 2016 року, лютому квітні 2017 року).

В звязку з цим станом на 17 серпня 2017 року утворилася заборгованість по кредитному договору (що підтверджується розрахунком боргу та випискою по рахунку позичальника) та у позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредиту.

В той же час суд вважає обгрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що нарахована банком заборгованість є надто завищеною та не відповідає умовам договору в зв'язку з наступним.

Умови договору, зокрема Генеральна угода, Умови і Правила надання банківських послуг не містять умов, що б вказували на узгодження сторонами платежів у формі комісії (пені) та у нарахованих банком розмірах.

В той же час згідно виписки по рахунку позичальника вказані платежі не є комісією чи пенею, а нараховані в якості штрафу за прострочку по кредиту, що у нарахованих банком розмірах також не передбачені умовами договору.

Водночас цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15 та в силу положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами.

Тобто банком нараховано не передбачені договором платежі та фактично два вида неустойки за одне й те саме порушення зобовязань за договором, а тому їх одночасне стягнення є неприпустимим.

За вищевстановлених обставин комісія (пеня (згідно виписки по рахунку штраф)), що нараховувалася щомісячно в період з 31 березня 2017 року по 31 липня 2017 року в розмірі 417,31 грн. не є такою, що грунтується на умовах договору та її нарахування суперечить правовій позиції Верховного Суду України по цивільній справі №6-2003цс15.

Тому заборгованість за комісією (пенею (згідно виписки по рахунку штрафом)) в розмірі 417,31 грн. не підлягає стягненню, а внесені відповідачем кошти за період з 20 травня 2017 року по 17 серпня 2017 року, які були зараховані банком в порядку погашення цих нарахувань в загальному розмірі 1 669,24 грн. (чотири платежі по 417,31 грн.) підлягають перерозподілу в рахунок погашення штрафу та процентів, а саме 1 074,66 грн. в порядку оплати штрафу та 594,58 грн. в порядку часткового погашення процентів.

Таким чином правильним є залишок заборгованості, що станом на 17 серпня 2017 року становить:

- заборгованість по кредиту 10 432,78 грн.;

- заборгованість по процентам 80,97 грн., що й підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1 335,04 грн. судового збору (1 600 грн. (сплачений судовий збір) х 83,44 % (відсоток задоволених позовних вимог)).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 11 березня 2016 року, що утворилася станом на 17 серпня 2017 року, а саме заборгованість по строковому та простроченому кредиту в розмірі 10 432 (десять тисяч чотириста тридцять дві) гривні 78 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом 80 (вісімдесят) гривень 97 копійок, а всього в загальному розмірі 10 513 (десять тисяч п'ятсот тринадцять) гривень 75 копійок, перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок (р/р 3111, МФО 305299, ), а також в повернення 1 335 (одну тисячу триста тридцять п'ять) гривень 04 копійки судового збору, перерахувавши вказану суму на цей же рахунок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв