Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоХопти С.Ф.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Закропивного О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат на дитину за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 частково понесені додаткові витрати на лікування та оздоровлення сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 500 грн та 551грн 20 коп. сплаченого при зверненні із позовом судового збору. Узадоволенні іншої частинипозовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнених із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 додаткових витрат на дитину змінено, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 4 695 грн додаткових витрат, понесених у зв'язку з лікуванням неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вчастині стягнення судового збору рішення суду залишено без змін.

У серпні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі у зв'язку з тим, що судом не вирішено питання про судові витрати, які вона понесла під час апеляційного розгляду справи.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 рокув ухваленні додаткового рішення відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права , просить скасувати ухвалу апеляційного суду та задовольнити її заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи постановити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд виходив із того, що таке питання не порушувалося заявником у прохальній частині апеляційної скарги.

Такий висновок суду не відповідає вимогам процесуального закону.

Статтею 295 ЦПК України не вимагається у змісті апеляційної скарги необхідність заявлення клопотання про розподіл судових витрат за наслідками апеляційного розгляду справи.

Обов'язок апеляційного суду вирішити питання про розподіл судових витрат не обмежений диспозитивністю цивільного процесу та підлягає виконанню з власної ініціативи в силу дії положень ч. 5 ст. 88, п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4 ч. 1 ст. 316 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 316 ЦПК України, у резолютивній частині рішення апеляційного суду має зазначатися про розподіл судових витрат.

У разі недотримання вказаних вимог процесуального закону апеляційним судом при ухваленні нового рішення у справі по суті спору, суд на підставі п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи може постановити додаткове рішення про вирішення питання про судові витрати.

Подана на підставі п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України заява сторони спору про ухвалення додаткового рішення має перевірятися судом по суті (чи є підстави для ухвалення додаткового рішення, чи не пропущено передбачений ч. 2 ст. 220 ЦПК України строк для подачі відповідної заяви, тощо), а не на предмет включення поставленого у ній питання до змісту апеляційної скарги.

Таким чином, оскаржувану ухвалу апеляційного суду постановлено із порушенням п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, а тому вона підлягає скасуванню із передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик