Справа № 522/4232/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі скаргу Головного управління Держпраці в Одеські області, субєкт оскарження Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову про накладання штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпраці в Одеські області звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.02.2017 року про накладення на Головне управління Держпраці в Одеській області штрафу в розмірі 10200,00 гривень, по виконавчому провадженню № 51716993 за виконавчим листом по справі № 522/4232/16-ц виданого Приморський районним судом м. Одеси 23.06.2016 року.

При цьому скаржник посилається на те, що 23.06.2016 року Приморським районним судом м. Одеси виданий виконавчий лист по справі № 522/4232/16-ц, відповідно до якого зобовязано Одеське міське управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області утворити комісію та провести розслідування причин виникнення професійного захворювання та за його результатами скласти акт проведення розслідування причин виникнення професійного хронічного захворювання за відповідною формою П-4.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року по справі № 522/4232/16-ц змінено спосіб та порядок виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 року шляхом зобовязання Головного управління Держпраці в Одеській області утворити комісію та провести розслідування причин виникнення професійного хронічного захворювання та за його результатами скласти акт проведення розслідування причин виникнення професійного хронічного захворювання за відповідною формою П-4.

16.11.2016року Головним управлінням було отримано вимогу державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 10.11.2016 року № 09.1-14830/В-2/408 щодо виконання вимоги виконавчого листа від 23.06.2016, виданого Приморським районним судом м. Одеси по справі № 522/4232/16-ц.

Однак, Головне управління не було повідомлене про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, натомість вимогою державного виконавця від 10.11.2016 встановлювався триденний строк для виконання рішення суду.

18.11.2016року Головне управління звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про розяснення порядку виконання виконавчого листа, у зв'язку із тим, що фактичне знаходження підприємств, установ і організацій на непідконтрольній Україні території не дає можливості лікарям з гігієни праці Головного управління обстежити робочі місця та визначити фактори, що могли вплинути на стан здоровя працівника.

18.11.2016 Головне управління повідомило головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про неможливість виконання судового рішення та про звернення Головним управлінням до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про розяснення порядку виконання виконавчого листа.

Враховуючи те, що ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року по справі № 522/4232/16-ц про відмову у задоволенні заяви Головного управління про розяснення порядку виконання виконавчого листа було отримано лише 29.12.2016 (вх. № 12689/01-32), а повістку про те, що розгляд вищезазначеної заяви відбудеться 12.12.2016 Головне управління взагалі отримало 03.01.2017 (вх. № 088/01-32). Однак, вже 15.12.2016 головним державним виконавцем було винесено постанову про накладення на Головне управління Держпраці в Одеській області штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

17.01.2017 року Головне управління звернулось до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на вищезазначену постанову від 15.12.2016, розгляд справи призначено на 14.03.2017 року. Проте, недочикавшись вирішення скарги головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 було прийнято нову постанову про накладення штрафу за повторне невиконання вимог виконавчого листа № 522/4332/16-ц.

Таким чином, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 не проведені виконавчі дії з перевірки виконання рішення боржником та не були враховані обставини, що унеможливлюють виконання Головним управлінням рішення суду. Тому вважає, що вказана постанова винесена всупереч законодавства та просять її скасувати.

Представник управління Держпраці в Одеські області надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, скаргу підтримує в повному обсязі.

Представник субєкта оскарження в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2017 року Головним управлінням було отримано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 15.02.2017 року про накладення на Головне управління Держпраці в Одеській області штрафу за повторне невиконання вимог виконавчого листа в розмірі 10200,00 грн., по виконавчому провадженню № 51716993 за виконавчим листом по справі № 522/4232/16-ц виданого Приморський районним судом м. Одеси 23.06.2016 року.

26.06.2016 року Приморським районним судом м. Одеси виданий виконавчий лист по справі № 522/4232/16-ц, відповідно до якого зобовязано Одеське міське управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області утворити комісію та провести розслідування причин виникнення професійного захворювання та за його результатами скласти акт проведення розслідування причин виникнення професійного хронічного захворювання за відповідною формою П-4.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року по справі № 522/4232/16-ц змінено спосіб та порядок виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 року шляхом зобовязання Головного управління Держпраці в Одеській області утворити комісію та провести розслідування причин виникнення професійного хронічного захворювання та за його результатами скласти акт проведення розслідування причин виникнення професійного хронічного захворювання за відповідною формою П-4.

Згідно частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

16.11.2016 року (вх. № 10793/01-32) Головним управлінням було отримано вимогу державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 10.11.2016 року № 09.1-14830/В-2/408 щодо виконання вимоги виконавчого листа від 23.06.2016, виданого Приморським районним судом м. Одеси по справі № 522/4232/16-ц.

Однак, Головне управління не було повідомлене про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, натомість вимогою державного виконавця від 10.11.2016 встановлювався триденний строк для виконання рішення суду.

18.11.2016 року (вих. № 15/01-33-8339) Головне управління звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про розяснення порядку виконання виконавчого листа, у зв'язку із тим, що фактичне знаходження підприємств, установ і організацій на непідконтрольній Україні території не дає можливості лікарям з гігієни праці Головного управління обстежити робочі місця та визначити фактори, що могли сплинути на стан здоровя працівника.

18.11.2016 року (вих. № 15/01-33-8340) Головне управління повідомило головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про неможливість виконання судового рішення та про звернення Головним управлінням до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про розяснення порядку виконання виконавчого листа.

Згідно статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-УІІІ за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року по справі № 522/4232/16-ц про відмову у задоволенні заяви Головного управління про розяснення порядку виконання виконавчого листа було отримано лише 29.12.2016 (вх. № 12689/01-32), а повістку про те, що розгляд вищезазначеної заяви відбудеться 12.12.2016 Головне управління отримало 03.01.2017 (вх. № 088/01-32). 15.12.2016 року Головним державним виконавцем було винесено постанову про накладення на Головне управління Держпраці в Одеській області штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

17.01.2017 року Головне управління звернулось до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на вищезазначену постанову від 15.12.2016, розгляд справи призначено на 14.03.2017 об 09:15.

Проте, недочикавшись вирішення скарги головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 було прийнято нову постанову про накладення штрафу за повторне невиконання вимог виконавчого листа № 522/4332/16-ц.

Таким чином, суд вважає, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 не проведені виконавчі дії з перевірки виконання рішення боржником та не були враховані обставини, що унеможливлюють виконання Головним управлінням рішення суду, що полягає у наступному.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку, зокрема, професійних захворювань на виробництві та обовязки комісії під час їх розслідування визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.201 1 № 1232 (далі - Порядок).

Згідно із вимогами пунктів 62 і 74 Порядку, усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню комісією, яка утворюється за місцем знаходження підприємства.

Згідно інформаційної довідки останнім місцем роботи ОСОБА_2 на якому були умови для розвитку професійного захворювання є шахта «Тамара» ТОВ «Енерго-Восток».

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ТОВ «Енерго-Восток» знаходиться за адресою Луганська область, Антрацитівський район, селище ТамараАДРЕСА_1.

Так, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Антрацитівський район Луганської області знаходиться на території, в яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відомостей щодо перереєстрації ТОВ «Енерго-Восток» на території підконтрольній Україні в Головному управлінні не має.

Внутрішньо переміщеним особам, які зареєстровані у встановленому порядку на території, підконтрольній українській владі і у яких встановлено професійне захворювання розслідування причин виникнення професійного захворювання здійснюється територіальними органами Держпраці за місцем перереєстрації підприємства на підконтрольній українській владі території документів, зокрема:відомості про професійні обовязки працівника; документи і матеріали, які характеризують умови праці на робочому місці (дільниці, цеху); необхідні результати експертизи, лабораторних досліджень для проведення оцінки умов праці; матеріали, що підтверджують проведення інструктажів з охорони праці; копії документів, що підтверджують видачу працівникові засобів індивідуального захисту; результати медичних оглядів працівника; приписи або інші документи, які раніше видані закладами державної санітарно-епідеміологічної служби і стосуються даного професійного захворювання; інші матеріали за потреби.

ОСОБА_3 розслідування причин виникнення професійних захворювань працівників підприємств, які зареєстровані на тимчасово непідконтрольній території, здійснюють свою діяльність на цій території та не перереєструвались на територію, підконтрольну українській владі, може бути проведено лише після звільнення тимчасово окупованої території.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління позбавлене можливості виконати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 року по справі № 522/4232/16-ц, а обов'язок складання ОСОБА_3 розслідування причин виникнення професійних захворювань необхідно покласти на територіальний орган Держпраці за місцем перереєстрації підприємства на підконтрольній українській владі території.

Згідно частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно частини 2 статті 74 зазначеного Закону України рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент винесення оскаржуваної постанови регулювалися Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (надалі - Закон).

У відповідності до ст. 63 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною другою ст. 25 Закону встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам (ч. 1 ст. 35 Закону).

Частиною 1 ст. 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

На виконання Закону наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 затверджено Інструкцію про проведення виконавчих дій, п. 4.1. якої передбачено, що постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

З аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору має виноситися лише після закінчення строку, встановленого для добровільного виконання рішення суду, при встановленні обставин, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано, та за умови направлення боржникові копії постанови про відкриття виконавчого провадження у порядку, передбаченому законодавством.

Разом з тим, ч. 3 ст. 27 Закону встановлено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ч. 1ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, заходами примусового виконання рішень, відповідно до ст. 32 Закону є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015р. у справі № 6-785цс15, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника; виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Частиною 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, враховуючи те, що Головне управління Держпраці в Одеській області звернулось до суду з заявою про розяснення порядку виконання виконавчого листа, тому слід скасувати постанови про стягнення з боржника штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, по виконавчому провадженню № 51716993 за виконавчим листом по справі № 522/4232/16-ц виданого Приморський районним судом м. Одеси 23.06.2016 року.

Керуючись ст.ст.2, 25, 27, 28, 31, 63, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 385-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.02.2017 року про накладення на Головне управління Держпраці в Одеській області штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, по виконавчому провадженню № 51716993 за виконавчим листом по справі № 522/4232/16-ц виданого Приморський районним судом м. Одеси 23.06.2016 року.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа до набрання рішенням суду по справі № 522/4232/16-ц законної сили.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

24.05.2017