Справа № 297/2345/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ПАТ КБ «Надра», ПАТ «Сведбанк» та АТ «ОТП Банк», третя особа без самостійних вимог Берегівський районний відділ державної виконавчої службипро зняття арештів із заставного майна,

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ПАТ КБ «Надра», ПАТ «Сведбанк» та АТ «ОТП Банк», третя особа без самостійних вимог Берегівський районний відділ державної виконавчої служби про зняття арештів із заставного майна.

В обґрунтування позову посилається на те, що 05.07.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого у відповідності до ст. 512-514 ЦК України є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML-801/038/2007, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 35000 доларів США, зі строком повернення на споживчі цілі. 05.07.2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, між сторонами було укладено договір наступної іпотеки №PCL-801/114/2007, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Берегово, вул. Фізкультурна, 5, Закарпатської області.

На підставі постанов Берегівського районного відділу державної виконавчої служби: ВП №14208283 від 12.08.2009 року, ВП №19105355 від 06.05.2010 року, ВП №22632840 від 16.11.2010 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Оскільки майно, який належить ОСОБА_1 і знаходиться в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить суд скасувати арешти, накладені державним виконавцем Берегівського районного відділу державної виконавчої служби.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1, представники ПАТ КБ «Надра» та ПАТ «Сведбанк» в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Представник АТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просив справу розглядати у його відсутність, не заперечив проти задоволення позову.

Представники ВДВС в судове засідання не з'явились, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою Іпотекою є застава нерухомого майна, залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі в застав встановлюються законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основних зобов'язань відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передав іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Також відповідно, до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що 05.07.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого у відповідності до ст. 512-514 ЦК України є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML-801/038/2007, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 35000 доларів США, зі строком повернення на споживчі цілі.

05.07.2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, між сторонами було укладено договір наступної іпотеки №PCL-801/114/2007, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Берегово, вул. Фізкультурна, 5, Закарпатської області.

Як вбачається із інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 було встановлено, що на приміщення за адресою: м. Берегово, вул. Фізкультурна, 5, Закарпатської області було накладено арешт нерухомого майна, на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №14208283 від 12.08.2009 року, ВП №19105355 від 06.05.2010 року, ВП №22632840 від 16.11.2010 року.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки зняття арешту з майна державною виконавчою службою. Відповідно до частини п'ятої вказаної статті Закону в усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з частиною першої статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з вимогами статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як свідчать матеріали справи, 26.11.2010 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514, Цивільного кодексу України було укладено договір про відступлення права вимоги № б/н.

Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договорам №ML-801/038/2007 та договором іпотеки №PCL-801/114/2007 право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Отже, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за вищевказаним кредитним договором та договором застави.

Як передбачено частиною третьою статті статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Таким чином, відповідно до ст. 572 ЦК України, ст. 1,3 Закону України «Про іпотеку», арешти, накладені на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушують право ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержателя, на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави, переважно перед іншими кредиторами.

Згідно з п. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може знятий за рішенням суду.

Відтак, вимога іпотекодержателя про скасування арешту, накладеного постановами державних виконавців в межах виконавчого провадження, є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 58, 60, 197 ч. 2, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ПАТ КБ «Надра», ПАТ «Сведбанк» та АТ «ОТП Банк», третя особа без самостійних вимог Берегівський районний відділ державної виконавчої служби про зняття арештів із заставного майна - задовольнити.

Зняти арешти та заборони відчуження накладені на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Берегово, вул.. Фізкультурна, буд. 5, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться в іпотеці ТОВ "ОТП Факторинг Україна" згідно Договору наступної іпотеки №PCL-801/114/2007 від 05.07.2007 та Договору відступлення права вимоги №б/н від 26.11.2010 року, накладені:

постановою про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно ВП 14208283 від 12.08.2009 року;

постановою про арешт майна ВП № 19105355 від 06.05.2010 року;

постановою про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно ВП 22632840 від 16.11.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_2.