Справа № 524/6214/17
Провадження №2/524/2459/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого-судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення частки в спільній сумісній власності, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення частки в спільній сумісній власності, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності.

Зазначав, що 16 березня 2010 року померла його дружина - ОСОБА_6. 21 червня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 з заявою для прийняття спадщини, але ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку не визначені частки в арифметичних дробах, належних кожному з співвласників, а лише вказані належні кожному з співвласників площі земельної ділянки, що не є рівними та у правовстановлюючому документі (договір міни) на 1/6 частину житлового будинку по вул. Лугова, б. 13, в м. Кременчук, Полтавської області зазначено дівоче прізвище його померлої дружини «Гаркушина».

Просив: - встановити факт належності правовстановлюючого документу договір міни від 25 квітня 1997 року, посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8, за реєстровим № 4732. ОСОБА_6, якій належить у власності 1/6 частини житлового будинку, розташованого в м. Кременчук, вул. Лугова, б. 13, Полтавської області; - визнати за ОСОБА_1, паспорт серії КО № 442971, виданий 22 жовтня 2002 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України у Полтавській області, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 13, право власності у спільній частковій власності в порядку спадкування як спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6, померлої 16 березня 2010 року на 1/6 частину житлового будинку розташованого у м. Кременчук, Полтавська область, вул. Лугова, б. 13; - змінити вид спільної власності на земельну ділянку площею 565 кв.м, розташовану по вул. Лугова, 13, у м. Кременчуці, Полтавської області, призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :08:001:0128 із виду спільної сумісної власності на спільну часткову власність із визначенням часток співвласників у таких співвідношеннях: ОСОБА_3 1/6 частки, ОСОБА_2 1/6 частки, ОСОБА_9 1/6 частки, ОСОБА_10 1/6 частки, ОСОБА_1 1/6 частки, ОСОБА_6 1/6 частки; - визнати за ОСОБА_1, паспорт серії КО № 442971, виданий 22 жовтня 2002 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України у Полтавській області, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 13, право власності у спільній частковій власності в порядку спадкування як спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6, померлої 16 березня 2010 року, на 1/6 частки земельної ділянки площею 565 кв.м., розташованої по вул. Лугова, 13 у м. Кременчуці, Полтавської області призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :08:001:0128.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_11, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували, про що надали письмові заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального Кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а відповідно ч. 2 ст. 256 цього Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних, осіб, а саме факт родинних відносин та встановлення факту прийняття спадщини, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У статті 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд не вправі визнати право власності на частку майна за спадкоємцем без попереднього визначення на момент смерті частки померлого у такому спільному майні.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753-0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п.3.4., у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Крім того, при розгляді справ про спадкування питання про частку у спільній сумісній власності подружжя вирішується із врахуванням офіційного тлумачення ч. 1 ст. 61 СК, наданого у Рішенні Конституційного Суду України у справі № 17-рп/2012 від 19 вересня 2012 року.

Тобто, після отримання від нотаріуса постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва на частку у спільному сумісному майні спадкоємець може звернутись до суду і просити визначити частку померлого у спільній сумісній власності та відповідно визначити свою частку в такому майні.

Звідси слідує те, що суд не вправі визнати право власності на частку майна за спадкоємцем без попереднього визначення на момент смерті частки померлого у такому спільному майні.

Судом достовірно встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, б. 13, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12 на підставі договору міни укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 25 квітня 1997 року 25 квітня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8, за реєстровим № 4732, який було зареєстровано Кременчуцьким міжміським БТІ 26 квітня 1997 року, інвентаризаційна справа № 576, реєстровий № 48/5686.

Земельна ділянка кадастровий номер :08:001:0128, загальною площею 565 кв.м., яка знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_14 94 кв.м., ОСОБА_3- 95 кв.м., ОСОБА_2 94 кв.м., ОСОБА_5 94 кв.м., ОСОБА_4 94 кв.м., ОСОБА_1 94 кв.м., що підтверджується державним актом на землю серії ЯГ № 659913, виданий 12 квітня 2007 року Кременчуцьким міським управлінням земельних ресурсів.

Позивач ОСОБА_1 17 березня 1995 року уклав шлюб з ОСОБА_12, як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 17 березня 1995 року Палацом шлюбів м. Кременчук, актовий запис № 308. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку і дружині ОСОБА_1.

16 березня 2010 року померла дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_15 1-КЕ № 154231, видане 17 березня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 458.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на спадкове майно, в частині належній їй частки у житловому будинку та земельній ділянці.

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 липня 2017 року було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої дружини позивача з посиланням на відсутність документів, з яких би вбачався склад спадкового майна та документів, з яких би вбачалася належність спадкового майна спадкодавцю.

Однак, у посвідченому приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 договорі міни прізвище дружини заявника зазначено - ОСОБА_12 замість ОСОБА_6.

Суд враховує, що з наданих позивачем документів, зокрема: свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть вбачається прізвище його дружини - ОСОБА_6.

Суд приходить до висновку, що у договорі міни вказане прізвище ОСОБА_12 замість ОСОБА_6 внаслідок несвоєчасної заміни паспорта.

Крім того, суд вважає, що у позивача, як спадкоємця, виникло право на спадщину, відкриту після смерті його дружини.

В силу вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України вважається, що позивач фактично прийняв спадщину (весь обсяг спадкового майна, прав та обовязків, вказаних у ст. 1218 ЦК України), до складу якої увійшла також і належна спадкодавцю на праві спільної сумісної власності вищезазначена земельна ділянка. Також, згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Положення ст.ст. 1225, 1226 ЦК України регулюють порядок спадкування прав на землю, де, зокрема, зазначено про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Стаття 88 ЗК України передбачає судовий порядок здійснення співвласниками володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням часток співвласникам, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Так, ч. 4 ст. 120 ЗК України вказує, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відтак, враховуючи вищевказане обґрунтування та мотивацію позовних вимог, правовий статус спірної земельної ділянки підлягає заміні у судовому порядку з режиму спільної сумісної власності на режим спільної часткової власності із визначенням часток такої власності між співвласниками.

Правомірність позовних вимог знаходить своє підтвердження також у ст. ст. 356-358, 373, 374 ЦК України, де зокрема, вказано, що власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України при визначенні часток у праві спільної часткової власності частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Вказані особи будь які домовленості, договори, предметом яких було визначення інших розмірів часток у власності на спірне нерухоме майно в період часу до дня розгляду справи не укладали.

Отже, частки сторін у справі у спірному нерухомому майні суд вважає рівними.

Відповідачі не подали суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування встановлених судом обставин та позову в цілому.

Звідси, на підставі встановлених судом обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Тому, необхідно: - встановити факт належності ОСОБА_6 правовстановлюючого документу, а саме: договору міни укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 25 квітня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 4732; - визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після померлої 16 березня 2010 року ОСОБА_6, на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13; - припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 565 кв.м., розташованої за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13, кадастровий номер: :08:001:0128; - визначити за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, частки у праві власності на земельну ділянку площею 565 кв.м., розташованої за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13, кадастровий номер: :08:001:0128, за кожним по 1/6 частини; - визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після померлої 16 березня 2010 року ОСОБА_6, на 1/6 ідеальної частини у земельній ділянці площею 565 кв.м., розташованої за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13, кадастровий номер: :08:001:0128.

Крім того, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1920 грн. (640 грн. х 3 позовні вимоги, які не були оплачені судовим збором), оскільки позивач сплатив судовий збір за позовну вимог про встановлення факту в сумі 320 грн. та за одну позовну вимогу майнового характеру в сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218, 223, 256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_6 правовстановлюючого документу, а саме: договору міни укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 25 квітня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 4732.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після померлої 16 березня 2010 року ОСОБА_6, на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 565 кв.м., розташованої за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13, кадастровий номер: :08:001:0128.

Визначити за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, частки у праві власності на земельну ділянку площею 565 кв.м., розташованої за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13, кадастровий номер: :08:001:0128, за кожним по 1/6 частини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після померлої 16 березня 2010 року ОСОБА_6, на 1/6 ідеальної частини у земельній ділянці площею 565 кв.м., розташованої за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лугова, 13, кадастровий номер: :08:001:0128.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1920 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області упродовж десяти діб з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 27 жовтня 2017 року.

Суддя: