АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1465/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на увалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2017 року про відмову в зупиненні провадження у справі та на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Брокбізнесбанк», про захист прав споживача банківських послуг та стягнення процентів по договору банківського вкладу (депозиту),

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним позовом, яким, після послідуючого уточнення, просила зобов'язати ПАТ «Брокбізнесбанк» виплатити позивачу 4701,37 грн. процентів за договором банківського строкового вкладу (депозиту) від 26.02.2014, які не виплачені позивачу за системою гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_8 здійснити заходи щодо задоволення вимог позивача про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк» грошових вимог позивача в сумі 4701,37 грн. та внести відповідні зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк» щодо позивача додатково на суму 4701,37 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача пеню в сумі 239850,00 грн.

В обґрунтування вказано на те, що 26.02.2014 між позивачем та відповідачем ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) - сума вкладу 195000,00 грн., строк повернення - 29.04.2014. Відповідно до п.1.4. цього договору банк зобов'язався щомісячно нараховувати 20% річних за використання коштів позивача.

28.02.2014 постановою правління НБУ №107 ПАТ «Брокбізнесбанк» віднесений до категорії неплатоспроможних. 28.02.2014 виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення №9 щодо здійснення тимчасової адміністрації та призначила уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Брокбізнесбанк» - ОСОБА_8 З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупинені всі повноваження органів управління та органів контролю ПАТ «Брокбізнесбанк». Тимчасову адміністрацію було запроваджено строком на 3 місяці - з 03.03.2014 по 02.06.2014.

У повідомленні, розміщеному на офіційному веб-сайті Фонду 03.03.2014, зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації вкладники AT «Брокбізнесбанк» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку. Виплати за зазначеними договорами здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, але не більше 200 тисяч грн.

По закінченню строку вкладу (депозиту) банк не повернув позивачу грошові кошти на умовах, встановлених п. 1.7. договору, чим порушив прийняті на себе зобов'язання та норми ст.ст. 526, 530 ЦК України.

03.06.2014 виконавча дирекція ФГВФО рішенням №42 продовжила повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію AT «Брокбізнесбанк» ОСОБА_8 з 03.06.2014 до дня отримання Фондом рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Брокбізнесбанк». 10.06.2014 постановою правління НБУ №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» відкликана банківська ліцензія та прийняте рішення про ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк».

11.06.2014 виконавчою дирекцією ФГВФО прийняте рішення №45 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» - ОСОБА_8 на період з 11.06.2014 до 10.06.2015 включно.

В липні 2014 року позивач відповідно до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, отримав в ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» гарантовану суму відшкодування в розмірі суми вкладу (депозиту).

11.07.2014 позивач, керуючись ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», направив цінним листом на адресу відповідачів письмову заяву про визнання вимог кредитора, в якій позивач просив визнати його кредитором банку та повернути грошові кошти в загальній сумі - 11005,48 грн., як відсотки за вкладом згідно депозитного договору за період - з дня укладення договору та по 10.06.2014 включно.

14.07.2014 заява позивача вручена уповноваженому представнику банку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

10.11.2014 позивач на підставі ст.40 Конституції України, ст.ст. 1,15, 19 ЗУ «Про звернення громадян», ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» направив рекомендованим листом на адресу відповідачів письмову заяву, в якій просив письмово повідомити: коли затверджений виконавчою дирекцією Фонду реєстр акцептованих вимог кредиторів; чи акцептовані грошові вимоги позивача до банку в сумі 11005,48 грн.; у разі, коли грошові вимоги позивача до банку акцептовані не в повній сумі, то вказати назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт закону, на підставі якого відхилена частина його грошових вимог; до якої черги погашення віднесені акцептовані вимоги позивача.

У подальшому позивач отримав від ПАТ «Брокбізнесбанк» лист, в якому банк повідомив, що виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №226/14 від 16.10.2014 щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів AT Брокбізнесбанк», згідно якого грошові вимоги до банку акцептовані у сумі 6304,11 грн. та будуть задовольнятися в 4 чергу».

Позивач вважає, що відповідачі безпідставно не виплатили йому 11005,48 грн. та безпідставно не включили до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк» грошові вимоги позивача в сумі 4701,37 грн. (11005,48-6304,11=4701,37), що й стало підставою для нарахування пені згідно ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» та звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2017 позов у справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду від 27.04.2017 про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі, провадження у даній справі зупинити до вирішення КСУ справи за конституційним поданням ВСУ щодо конституційності ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В обґрунтування вказує на те, що ст.27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено нарахування відсотків за вкладами до дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку, чого суд не врахував. Апелянт вважає, що правовідносини, які виникають з договору банківського вкладу, врегульовано у тому числі ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно правових висновків ВСУ у справі №6-1699цс16 від 28.09.2016 та № 6-2128цс16 від 13.03.2017 вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. КСУ 26.04.2016 відкрито провадження у справі про визнання неконституційним окремих положень ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», отже наявна необхідність зупинення провадження у даній цивільній справі до вирішення вказаної справи КСУ, адже у разі визнання неконституційними положень вказаного закону правове регулювання відповідних суспільних відносин може змінитися, що безпосередньо вплине на рішення у даній справі. Таким чином ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2017 про відмову у зупиненні провадження у цій справі є такою, що не відповідає вимогам процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що проценти по вкладу в період тимчасової адміністрації мають розраховуватися за період з 01.03.2014 (здійснення тимчасової адміністрації в банку) по 29.04.2014 (закінчення строку дії договору), а кошти нараховані за 28.02.2014 були включені в гарантовану суму. Крім того, суд вказав, що при здійсненні тимчасової адміністрації в банку не здійснюється нарахування пені, що передбачено ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає, що встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що 26.02.2014 між ОСОБА_6, як вкладником, та ПАТ «Брокбізнесбанк», як банком, був укладений договір банківського строкового вкладу (депозиту) - сума вкладу 195000,00 грн., строк повернення 29.04.2014. Відповідно до п. 1.4. цього договору, відповідач зобов'язався щомісячно нараховувати 20% річних за використання коштів позивача.

28.02.2014 постановою правління НБУ №107 відповідач ПАТ «Брокбізнесбанк» віднесений до категорії неплатоспроможних.

28.02.2014 виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення №9 щодо здійснення тимчасової адміністрації та призначила уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Брокбізнесбанк» - ОСОБА_8 З дня призначення уповноваженої особи Фонду були призупинені всі повноваження органів управління та органів контролю ПАТ «Брокбізнесбанк». Тимчасову адміністрацію було запроваджено строком на 3 місяці - з 03.03.2014 по 02.06.2014.

У повідомленні, розміщеному на офіційному веб-сайті Фонду 03.03.2014, зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації вкладники AT «Брокбізнесбанк» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку. Виплати за зазначеними договорами здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, але не більше 200 тисяч грн.

03.06.2014 виконавча дирекція Фонду рішенням №42 продовжила повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію AT «Брокбізнесбанк» ОСОБА_8 з 03.06.2014 до дня отримання Фондом рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Брокбізнесбанк».

10.06.2014 постановою правління НБУ №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк», була відкликана банківська ліцензія та прийняте рішення про ліквідацію банку.

11.06.2014 виконавчою дирекцією ФГВФО прийняте рішення №45 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку - ОСОБА_8 на період з 11.06.2014 до 10.06.2015 включно.

В липні 2014 року позивач відповідно до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, отримав в ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» гарантовану суму відшкодування в розмірі суми вкладу (депозиту).

11.07.2014 позивач, керуючись ч.5 ст.45 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», направив цінним листом на адресу відповідачів письмову заяву про визнання вимог кредитора, в якій просив визнати його кредитором банку та повернути грошові кошти в загальній сумі - 11005,48 грн., як відсотки за вкладом згідно депозитного договору за період - з дня укладення договору та по 10.06.2014 включно.

10.11.2014 позивач на підставі ст. 40 Конституції України, ст.ст. 1,15, 19 ЗУ «Про звернення громадян», ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» направив рекомендованим листом на адресу відповідачів письмову заяву, в якій просив письмово повідомити: коли затверджений виконавчою дирекцією Фонду реєстр акцептованих вимог кредиторів; чи акцептовані грошові вимоги позивача до банку в сумі 11005,48 грн.; у разі, коли грошові вимоги позивача до банку акцептовані не в повній сумі, то вказати назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт закону, на підставі якого відхилена частина його грошових вимог; до якої черги погашення віднесені акцептовані вимоги позивача.

Позивач отримав від ПАТ «Брокбізнесбанк» лист, в якому банк повідомив, що виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №226/14 від 16.10.2014 щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів AT Брокбізнесбанк» згідно якого грошові вимоги до банку акцептовані у сумі 6304,11 гривень ... та будуть задовольнятися в 4 чергу».

Частина 1 статті 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації задовольняються відповідно до черговості, встановленої п.4 ч.1 ст.52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

ОСОБА_6 включена до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на гарантовану суму в розмірі 195106,85 грн. 22.07.2014 ОСОБА_6 вказану суму було відшкодовано.

Грошові вимоги ОСОБА_6 також включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів AT «Брокбізнесбанк» в сумі 6304,11 грн. (проценти за договором D_070736241 від 26.02.2014, нараховані під час здійснення тимчасової адміністрації по строк дії договору, з 01.03.2014 по 28.04.2014) та будуть задовольнятися в четверту чергу.

Станом на 08.02.2017 уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію AT «Брокбізнесбанк» відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 12.03.2015 №064/15 погоджено початок здійснення часткового задоволення вимог кредиторів: позачергове задоволення вимог НБУ; задоволення вимог третьої черги - ФГВФО.

Вимоги четвертої черги, станом на 08.02.2017, не задовольнялися.

Позивач вважає, що відповідачі безпідставно не виплатили 11005,48 грн. та безпідставно не включили до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк» грошові вимоги позивача в сумі 4701,37 грн. (11005,48 - 6304,11 =4701,37). При цьому, позивачем здійснено розрахунок акцептованих вимог на суму 11005,48 грн. в період з 28.04.2014 до моменту прийняття Правлінням НБУ постанови від 10.06.2014 №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк».

Однак відповідно до п.5 ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

У ПАТ «Брокбізнесбанк» введено тимчасову адміністрацію з 03.03.2014 (рішення виконавчої дирекції ФГВФО №9 від 28.02.2014), однак позивач нараховує відсотки по 10.06.2014 (т.1 а.с.2), отже, в силу наведених вище положень п.5 ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нарахування відсотків з 03.03.2014 є безпідставним.

Колегія суддів враховує, що відсотки за час, який передує введенню тимчасової адміністрації в банку включено ФГВФО до реєстру акцептованих вимог до ПАТ «Брокбізнесбанк», що апелянтом не оспорюється.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що ст.27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено нарахування відсотків за вкладами до дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку, адже у даному випадку відповідне рішення НБУ було прийнято 28.02.2014 щодо ПАТ «Брокбізнесбанк», що й слугувало відповідно до положень вказаної правової норми підставою для припинення нарахування відсотків за вкладом.

Також, як вірно вказано судом першої інстанції, при здійсненні тимчасової адміністрації в банку, що має місце в даній справі, не здійснюється нарахування пені, що передбачено ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», отже підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача пені, нарахованої згідно ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», також відсутні.

Апеляційні доводи в цій частині з посиланням на відповідні правові висновки ВСУ та норми ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» правильності таких висновків суду не спростовують, адже в даному випадку банк-відповідач знаходиться у процесі ліквідації, отже правовідносини, повязані зі здійсненням банківської діяльності цим банком врегульовано в першу чергу ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ч.1 ст.1 цього закону), який визначає відповідні обмеження щодо відповідальності банку за прострочення виконання своїх зобовязань та за виконання умов укладених договорів з контрагентами.

Також колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи з посиланням на необхідність зупинення провадження у даній справі до розгляду КСУ справи про визнання неконституційним окремих положень ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

За обставин, встановлених при розгляді даної справи, колегія суддів вважає, що підстав для висновків про неможливість її розгляду до вирішення КСУ питання про конституційність норм ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» немає, адже можливе визнання в майбутньому законодавчого акта неконституційним в цілому чи в певній частині чи внесення до нього органом законодавчої влади тих чи інших змін не є перешкодою для застосування чинних положень цього акта до правовідносин, для врегулювання яких він прийнятий.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити.

Увалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2017 року про відмову в зупиненні провадження у справі та рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Брокбізнесбанк», про захист прав споживача банківських послуг та стягнення процентів по договору банківського вкладу (депозиту) - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :