Справа № 526/1281/17
Провадження № 2-з/526/17/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І., ознайомившись з заявою представника позивачів ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Нива», ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди,

в с т а н о в и в:

до Гадяцького районного суду Полтавської області надійшов позов Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Нива», ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди.

Одночасно з позовом представником позивачів подано заяву про забезпечення позову, в якій ставиться питання про накладення арешту на земельні ділянки, що розташовані на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області та заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області вчиняти будь-які дії, в тому числі розпоряджатися вказаними земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами 1 та 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Станом на 10.07.2017 року провадження у справі за позовом СПОП «Нива», ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди не відкрито.

Відповідно до п. 4 вказаної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із заяви про вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача вказав, що спірними земельними ділянками, які належать колишнім членам КСП «Нива» на праві колективної власності без законних підстав розпорядилось ГУ Держгеокадастру у Полтавській області шляхом передання їх в оренду ОСОБА_3, але при цьому у заяві відсутні посилання на докази, які свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Крім того заявником до матеріалів заяви про вжиття заходів забезпечення позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119 та 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити заяву без руху надавши позивачам усунути вищевказані недоліки.

Керуючись ст.ст.119, 121, 151 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Нива», ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів оренди - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. І. Тищенко