Справа № 310/8909/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, який уточнив під час розгляду справи, до АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, вказуючи, що 04.08.2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода під час якої ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Толстого, спричинив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, що належить йому на праві власності. Постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2016 року по справі № 310/5502/16-ц ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Між ОСОБА_2 та АТ «СК «АХА-Страхування» укладено договір цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Дорожньо-транспортну пригоду 04.08.2016 року визнано страховим випадком. SMS-повідомленням від 14.11.2016 року йому доведено до відома, що 11.11.2016 року по справі 1.102.16.0004887 перераховано 13 798,24 грн. на його імя. Вважав, що страхова сума сплачена йому не у повному обсязі, у звязку з чим просив стягнути з АТ «Страхової компанії «АХА Страхування» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2 129,6 5грн. Крім того, зазначив, що висновком № 59/1 від 07.10.2016 року, складеним оцінщиком консультативно-автоекспертного бюро ООО Виробничо-експертного підприємства «Стандарт-Сервіс» ОСОБА_3, втрату товарної вартості автомобіля встановлено в розмірі 2 390 грн. За проведення дослідження, щодо визначення втрати товарної вартості транспортного засобу ним сплачено 300 грн. Пошкодження автомобіля викликало душевні страждання, тимчасово змінився звичний спосіб життя, виникли труднощі, які потребували від нього додаткових зусиль. Завдану моральну шкоду оцінював у 3000 грн. Просив стягнути на його користь з АТ «Страхова компанія «Аха Страхування» 2 129,65 грн., а зі ОСОБА_2 2 390 грн. втрати товарної вартості автомобіля, витрати на проведення дослідження щодо визначення втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 300 грн. та 3000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Пошкодженням транспортного засобу, неможливість ним користуватися, викликало в нього переживання, тому в нього підвищився тиск, він змушений був звертатися до лікаря і йому призначили курс лікування. У нього хотіли купити, автомобіль за 6000 доларів США, але після ДТП відмовились купляти за ціною, яка була обумовлена ними до ДТП і були згідні заплатити тільки 4000 доларів США. Зазначене спричинило йому моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги не визнали, оскільки страховик відшкодував позивачу матеріальну шкоду в повному обсязі. ОСОБА_1 зробив ремонт пошкодженого транспортного засобу і автомобіль відновлено, а тому немає втрати його товарної вартості. Їх не викликали на огляд транспортного засобу для проведення оцінки розміру шкоди. Позивачем не надано доказів на підтвердження вартості запасних частин та спричинення йому моральної шкоди.

Представник відповідача АТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. У запереченнях зазначив, що для отримання суми податку на додану вартість у розмірі позовних вимог 2759,65 грн. позивачу необхідно надати АТ «СК «АХА Страхування» відповідну заяву у довільній формі, додавши до неї оригінали документів, що підтверджують факт оплати проведеного ремонту (квитанції, акт виконаних робіт). Так як позивач в ході судового розгляду не підтвердив свої витрати з ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ, то відсутні правові підстави для задоволення його вимог.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає часткову задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 9.2 ст. 9 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Статтею 28 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода заподіяна майну, у тому числі, це шкода повязана з пошкодженням транспортного засобу. Статтею 29 вищезазначеного закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 33 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частина 4 ст. 988 ЦК України передбачає, що страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору

Згідно з висновком № 59/1 від 07.10.2016 року, складеним оцінщиком консультативно-автоекспертного бюро ООО Виробничо-експертного підприємства «Стандарт-Сервіс» ОСОБА_3 (а.с. 56-72), вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля CHERY ELARA, реєстраційний номер НОМЕР_3, в результаті пошкодження останнього в наслідок ДТП складає 18 949,48грн,, з яких вартість ремонту без ПДВ складає 13 798 грн. 24 коп., втрата товарної вартості - 2 391,59грн.

З ремонтної калькуляції № 1827 від 07.10.2016 року, що є додатком «А» до висновку № 59/1 (а.с. 68) вбачається, що вартість робіт складає 3 150,00грн. (2 085грн.+1 065,00грн.,), вартість лакофарбового матеріалу - 5 965,27грн., вартість запасних частин - 4 591,15грн., вартість малоцінних деталей - 91,82грн.

Позивачем надано рахунок № б/н від 11.08.2016 року (а.с. 103), відповідно до якого за придбання необхідних для ремонтну запасних частини та лакофарбового матеріалу сплачено 12 777,89 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 2 129,27грн.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода у розмірі 2 129,27грн, підлягає стягненню з АТ «СК «АХА-Страхування» на користь ОСОБА_1

Втрата товарної вартості у розмірі 2 390 грн. та витрати на проведення дослідження що втрати товарної вартості у розмірі 300 грн., підлягають стягненню на користь позивача зі ОСОБА_2

Позивач обґрунтовує заподіяну йому моральну шкоду душевними стражданнями у наслідок пошкодження транспортного засобу і неможливості ним користуватися, тимчасовими змінами в звичному способі життя, погіршенням стану здоровя та необхідністю лікування, неможливістю продати автомобіль за раніше узгодженою ціною.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, під поняттям «моральна шкода» охоплюється негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що повязані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів.

Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує погіршення стану його здоровя та проходження курсу лікування в звязку з переживаннями із-за пошкодження транспортного засобу, неможливість продати автомобіль за раніше обумовленою ціною, але суд враховує, що у позивача мали місце душевні страждання внаслідок пошкодження транспортного засобу і неможливості ним користуватися, а також тимчасові зміни в звичному способі життя, оскільки він змушений був витрачати сили та час на відновлення транспортного засобу. З огляду на зазначене суд оцінює заподіяну позивачу моральну шкоду у 500 грн.

Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 в рівних частинах з кожного відповідача.

Керуючись ст. ст. 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 2, 3, 9, 28, 29, 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2 129,65грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу 2 390 грн. та 300 грн. витрат за проведення дослідження щодо визначення втрати товарної вартості транспортного засобу, а також моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Стягнути з АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», ОСОБА_2 по 551,20 грн. судового збору з кожного на користь ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя