РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2017 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Омельченко І. І.,

секретаря - Логвиненко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про тлумачення заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду, в якому вказує, що 6 травня 2016 року помер ОСОБА_10, який на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким: належну йому 1/2 жилого будинку з господарчими побудовами, який розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,16 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 646749, виданого 29.10.2007 року, який знаходиться по вулиці Фрунзе,22 в селі Шенгури Кобеляцького району Полтавської області заповів сестрі ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, в разі смерті сестри, вище вказану частку жилого будинку з господарчими побудовами та земельну ділянку розміром 0,54 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 689588, виданого 29.10.2007 року заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; належну йому земельну ділянку, площею 5,16 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ПЛ № 012792, виданого Шенгурівською сільською радою 15.08.2002 року заповів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; майновий пай, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай, серії ПО № 204852, виданого Шенгурівською сільською радою 03.09.2001 року заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, 1/2 жилого будинку з господарчими побудовами заповів в рівних долях ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9

2 лютого 2012 року ОСОБА_11 померла.

Таким чином, ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 переходить майно, заповідане останнім ОСОБА_11.

ОСОБА_1, в установлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на заповідану 1/2 частину житлового будинку по вулиці Фрунзе,22 в селі Шенгури Кобеляцького району Полтавської області та 1/2 частину земельної ділянки, на якій він розташований, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини їй відмовлено, в звязку із тим, при складенні тексту заповіту зазначено, що в разі смерті ОСОБА_11 «вищевказану частку жилого будинку з господарчими побудовами…» ОСОБА_10 заповів ОСОБА_1, однак не зазначено про частку земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок. Оскільки домовленості між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту не досягнуто, ОСОБА_1 прохає суд здійснити тлумачення заповіту, встановивши що на випадок своєї смерті ОСОБА_10 заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/2 частину житлового будинку № 22 з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по вулиці Вишневій в с. Шенгури Кобеляцького району Полтавської області та 1/2 частину приватизованої земельної ділянки, переданої для будівництва і обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальним розміром 0,16 га, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 646749, виданого 29.10.2007 року Шенгурівською сільською радою адже вказану частку земельної ділянки ОСОБА_10 заповідав сестрі та передбачив, що в разі смерті останньої майно має бути успадковане ОСОБА_1

Позивач, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій прохає розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач, ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу у його відсутність. Позов визнав.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 06 травня 2016 року помер ОСОБА_10 (а.с.14), який на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: належну йому 1/2 жилого будинку з господарчими побудовами, який розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,16 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 646749, виданого 29.10.2007 року, який знаходиться по вулиці Фрунзе,22 в селі Шенгури Кобеляцького району Полтавської області заповів сестрі ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, в разі смерті сестри, вище вказану частку жилого будинку з господарчими побудовами та земельну ділянку розміром 0,54 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 689588, виданого 29.10.2007 року заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; належну йому земельну ділянку, площею 5,16 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ПЛ № 012792, виданого Шенгурівською сільською радою 15.08.2002 року заповів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; майновий пай, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай, серії ПО № 204852, виданого Шенгурівською сільською радою 03.09.2001 року заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, 1/2 жилого будинку з господарчими побудовами заповів в рівних долях ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.15).

Відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

02 лютого 2012 року ОСОБА_11 померла (а.с.9).

ОСОБА_10, який помер 06.05.2016 року згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по вулиці Фрунзе,22 в с. Шенгури Кобеляцького району Полтавської області (а.с.16,17).

Крім цього, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 646749 вбачається, що ОСОБА_10 є власником земельної ділянки площею 0,16 га, яка розташована в с. Шенгури, вул. Фрунзе,22 Кобеляцького району Полтавської області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.18).

Із довідок виконкому Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району вбачається, що за ОСОБА_10, який помер 06.05.2016 року значився житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться по вулиці Вишневій,22 (колишня назва Фрунзе) в селі Шенгури Кобеляцького району Полтавської області, який розташований на земельній ділянці розміром 0,16 га (а.с.11,12).

ОСОБА_1 у визначений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, на таке спадкове майно: земельну ділянку, розміром 0,54 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 689588, 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, який знаходиться по вулиці Вишневій (раніше Фрунзе), 22 в с. Шенгури Кобеляцького району та розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,8 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № (а.с.50).

У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено у звязку із тим, що при складенні тексту заповіту зазначено, що в разі смерті ОСОБА_11 «вищевказану частку жилого будинку з господарчими побудовами…» ОСОБА_10 заповів ОСОБА_1, однак не зазначено про частку земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, а тому складений ОСОБА_10 заповіт необхідно розтлумачити (а.с.24).

Відповідно до ст. 1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України перехід права користування земельної ділянки при переході права власності на будівлю або споруду, розташовані на ній, також визначається на підставі договору.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України передбачено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо іншого не передбачено в договорі відчуження будівлі і споруди.

В постанові Верховного суду України у справі № 6-2цс15 від 11 лютого 2015 року визначено, що норми ст. 120 ЗК України закріплюють однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені та загальний принцип цілісності обєкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває в прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного й цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.4 ст.120 ЗК, особа, яка набула право власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що слід здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_10, який помер 6 травня 2016 року в селі Шенгури Кобеляцького району Полтавської області, посвідченого 5 жовтня 2009 року секретарем виконавчого комітету Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області ОСОБА_13, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 29, встановивши, що на випадок своєї смерті ОСОБА_10 заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/2 частину житлового будинку № 22 з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по вулиці Вишневій в с. Шенгури Кобеляцького району Полтавської області та 1/2 частину приватизованої земельної ділянки, переданої для будівництва і обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальним розміром 0,16 га, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 646749, виданого 29.10.2007 року Шенгурівською сільською радою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 213, 1256 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_10, який помер 6 травня 2016 року в селі Шенгури Кобеляцького району Полтавської області, посвідченого 5 жовтня 2009 року секретарем виконавчого комітету Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області ОСОБА_13, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 29, встановивши, що на випадок своєї смерті ОСОБА_10 заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/2 частину житлового будинку № 22 з господарсько-побутовими будівлями, який розташований по вулиці Вишневій в с. Шенгури Кобеляцького району Полтавської області та 1/2 частину приватизованої земельної ділянки, переданої для будівництва і обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальним розміром 0,16 га, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 646749, виданого 29.10.2007 року Шенгурівською сільською радою.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його винесення.

Суддя