Справа № 541/319/17
Номер провадження 2/541/406/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 липня 2017 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

судді Городівського О.А.,

за участю секретаря - Ніколаєнко М. В.,

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною бабусі, яка проживає окремо,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Миргородська міська рада Полтавської област,

установив:

У лютому 2017 року з позовною заявою до суду звернулась ОСОБА_1. Позивачка вказала, що її син ОСОБА_6 перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, ОСОБА_3. 02.12.2012 в них народилась донька, ОСОБА_7.

Після припинення відносин ОСОБА_6 з ОСОБА_3 в серпні 2015 року, відповідачка почала чинити перешкоди в можливості спілкуватись позивачці із її онукою.

Позивачка вказує, що бажає бачитись із своєю онукою, спілкуватись з нею, приймати участь у її вихованні та розвитку.

Шляхом перемовин врегулювати відносини щодо визначення порядку спілкування не вдалося. Відповідачка, в усній формі, заборонила приходити до місця проживання онуки, розмовляти з нею, відвідувати в дошкільному закладі освіти та брати участь в навчально-виховному процесі.

Звернувшись до служби у справах дітей Миргородської міської ради із заявою про вирішення спірного питання спілкування з онукою, позивачка отримала повідомлення про необхідність звернення для вирішення даного питання до суду.

Позивачка вважає дії відповідача такими, що порушують її права на спілкування з онукою. На її переконання відповідачка чинить перешкоди в їх спілкуванні. Хоча дане спілкування лише позитивно могло позначитись на вихованні та розвитку ОСОБА_7

Посилаючись на положення статей 257, 258 СК України позивачка просить суд постановити рішення яким зобовязати відповідачку ОСОБА_3 не чинити перешкоди брати участь у вихованні та спілкуванні позивачці з онукою, ОСОБА_7 та встановити наступний порядок спілкування без присутності відповідачки:

- спілкуватись з онукою в понеділок, четвер, неділю кожного тижня по чотири години в день з 16-00 до 20-00 годину, в тому числі за місцем проживання позивачки, з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров'я дитини, режиму дня та харчування;

- можливість тимчасового перебування онуки з позивачкою по місцю її проживання в тому числі з її ночівлею в узгоджені з її матір'ю дві доби;

- забирати онуку з дошкільного закладу кожної середи та п'ятниці, в тому числі і на одну годину раніше та приводити в помешкання матері до 20-00 год.

- спільно з онукою відвідувати святкування днів народження, інших свят родичів дитини по лінії батька з 12-00 год. по 20-00 год., незалежно від дня тижня;

- мати побачення із онукою у святкові та неробочі дні при можливості присутності інших осіб з числа родичів дитини, в тому числі за місцем проживання позивачки з 16-00 год. до 20-00 год.;

- мати побачення з онукою в дошкільному закладі освіти під час проведення свят, організованих вихователями або адміністрацією цього закладу.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити її позов, так як вона є людиною з позитивними якостями. Її спілкування з онукою лише сприятиме розвитку дитини та її вихованню. Вона наполягає на зустрічах з онукою без перебування поряд її матері, відповідачки по справі.

Відповідачка, ОСОБА_3 та її представник адвокат, ОСОБА_4, заперечили позовні вимоги ОСОБА_1. Відповідачка не заперечувала права позивачки спілкуватись із онукою. Однак вказувала на те, що позивачка має можливість спілкуватись із онукою в часи відведенні для спілкування дитини з її батьком, тобто кожного тижня у суботу та вівторок з 16 по 18 годину, що вона й робить. Встановлення додаткових окремих часів для спілкування ОСОБА_7 з бабусею буде обмежувати права матері та негативно впливати на виховний процес дитини.

Представник органу опіки та піклування, ОСОБА_5, надала до суду висновок органу опіки та піклування з приводу виниклого спору, відповідно до якого рекомендовано наступний спосіб участі позивачки у спілкуванні з онукою : щочетверга з 16-00 год. по 20-00 год. за місцем проживання ОСОБА_1 у тому числі з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу та здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоров'я та бажання дитини, погодні умови чи інші істотні обставини, які могли завадити побаченню та спілкуванню бабусі з онукою; спілкування в святкові дні (у тому числі на дні народження та інші свята родичів) за домовленістю з матір'ю ОСОБА_7 та враховуючи при цьому стан здоров'я дитини, погодні умови чи інші істотні обставини, які могли б завадити побаченню та спілкуванню бабусі з онукою; відвідувати онуку в дошкільному навчальному закладі під час проведення свят для дітей.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши докази надані на засадах змагальності, встановив, що позивачка являється бабусею ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, іншими родичами.

Відповідно до вимог ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

На підставі наданих характеристик суд вважає, що жодних підстав обмежувати спілкування ОСОБА_1 з онукою немає. Навпаки суд переконаний про наявність позитиву від їх спілкування та участі позивачки у вихованні онуки, враховуючи що вона росте в неповній сімї.

Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Вирішуючи спір щодо участі бабусі у вихованні онуки, суд дослідив висновок органу опіки та піклування з цього питання, встановив, що побачення позивачки з онукою двічі на місяць по 4 годин у світловий день найкращим чином будуть забезпечувати інтереси дитини та не обмежувати права матері та родичів по її лінії. При визначенні способу спілкування позивачки з онукою суд враховував житлові умови позивачки, яка проживає у 2-х кімнатній квартирі зі всіма зручностями, в квартирі чисто, є багато різноманітних дитячих іграшок та книжок, створено відчуття комфорту та затишку. Позивачка є пенсіонеркою, не працює. З наданої до суду характеристики за місцем проживання характеризується виключно позитивно, займалася вихованням внучки, проявляла любов до неї. Також судом враховувалось право її сина, ОСОБА_6, який проживає разом з нею, на спілкування з ОСОБА_7 двічі на тиждень по 2 години.

Суд не бере до уваги заперечення відповідачки, які зводилися лише до можливості позивачки спілкуватись із онукою у часи встановлені для спілкування дитини з батьком. Зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, так як право бабусі на спілкування з онукою підлягає індивідуальному захисту незалежно від прав інших осіб.

Суд не погоджується із можливістю встановлення такого способу спілкування позивачки з онукою, як спілкування в святкові дні (у тому числі на дні народження та інші свята родичів) за домовленістю з матір'ю ОСОБА_7 та, враховуючи при цьому стан здоров'я дитини, погодні умови чи інші істотні обставини, які могли б завадити побаченню та спілкуванню бабусі з онукою, який також визначений у висновку органу опіки та піклування, так як він є занадто умовним та обтяженим великою кількістю неконкретних обставин, що являється складним для його реалізації та забезпечення виконання.

Так як позов підлягає до задоволення з відповідачки на користь держави підлягає стягненню сума судового збору, від якого була звільнення позивачки при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 11, 88,130, 174, 213-215, 294 ЦПК України , суд

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з онукою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити наступний спосіб спілкування ОСОБА_1 та участі у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-кожного першого та другого четверга місяця з 16 год. до 20 год. за місцем проживання ОСОБА_1, у тому числі з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу та здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоровя та бажання дитини;

-відвідувати онуку, ОСОБА_7, в дошкільному навчальному закладі під час проведення свят для дітей;

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати: судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. А. Городівський