АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

06 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Український страховий дім» про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2017 року даний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредиту - 99 549, 97 грн., заборгованість по відсоткам - 54 358, 11 грн., пеню - 25 974, 41 грн., штраф - 11 114, 00 грн. та судовий збір у розмірі 1 761, 59 грн., а всього 192 758, 08 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову. Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим у зв'язку з тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, у тому числі розмір заборгованості, суд ухвалив рішення за відсутності належних доказів про повідомлення відповідача про час і місце судового засідання, чим порушив норми процесуального права. Вказує, що з огляду на неналежне повідомлення відповідача та його представника про судове засідання, призначене на 25.04.2017 р., вони були позбавлені можливості подати клопотання до Святошинського районного суду м. Києва про зупинення провадження у справі у зв'язку з перебуванням на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про визнання спірного кредитного договору недійсним.

В суді апеляційної інстанції представник відповідачки ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з підстав ,наведених в ній.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не прибули. Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту і процентам за несвоєчасне виконання зобов'язання позичальником, добровільно її не сплатила, а відтак вона підлягає стягненню з неї з нарахуванням пені та штрафу, які передбачені договором.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується .

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.08.2008 р. під ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_2 як позичальником та ОСОБА_3 як поручителем було укладено кредитний договір №143/П/84/2008-980, згідно якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 111 140, 00 грн. на придбання автотранспортного засобу , зі сплатою 21 % річних за користування кредитом та терміном погашення кредиту до 27.08.2015 року. Відповідно до п.п. 2.2.2., 2.2.3. вказаного договору, позичальник повертає кошти, отримані в рамках кредитної лінії та сплачує банку передбачені умовами договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на рахунок щомісячно до 18 числа поточного місяця у розмірі, визначеному договором.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується заявою на видачу готівки від 27.08.2008 року (а.с.21).

Згідно з п. 5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.2. договору, у разі порушення позичальником вимог договору, він зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов"язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 525, 526, 599, 611 ЦК Україниневиконання зобов'язання, яке виникло на підставі договору, термін дії якого закінчився, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. (Правова позиція Верховного Суду України від 07.09.2016 року у справі за №6-1412цс16, та від 23.09.2015 року у справі 6-1206цс15).

Так, станом на 30.01.2015 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 190 996, 49 грн., яка складається із:

- заборгованості за кредитом у розмірі 99 549, 97 грн.;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 54 358, 11 грн.;

- пені за несвоєчасно сплачений кредит у розмірі 25 974, 41 грн.;

- штрафу за порушення умов кредитного договору у сумі 11 114, 00 грн.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Розрахунок, поданий позивачем, відповідачем не спростований, свого розрахунку нею до суду першої інстанції не подано, не долучено такого й до апеляційної скарги, тому колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції підставно виходив з розрахунку наданого позивачем і стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у зазначеному в рішенні суду розмірі, виходячи з умов договору та положень ст. ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України.

Доказів на підтвердження тому, що на час ухвалення оскаржуваного судового рішення спірний кредитний договір був визнаний судом недійсним відповідачем надано не було, у межах даної справи зустрічний позов ним не заявлений.

Посилання представника відповідачки на те, що у зв'язку з неотриманням повістки про виклик в судове засідання, призначене на 25.04.2017 р., вона була позбавлена можливості подати клопотання до суду першої інстанції про зупинення провадження у справі у зв'язку з розглядом Шевченківським районним судом м. Києва цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про визнання кредитного договору недійсним, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, яким серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Дана справа перебувала в провадженні Святошинського районного суду м. Києва з вересня 2013 року. Як убачається з матеріалів справи, про наявність даного спору відповідачка дізналася ще у лютому 2014 року, що підтверджується її заявою про ознайомлення з матеріалами справи (т.1, а.с. 91). Однак лише у 2017 році ОСОБА_2 в порядку іншого провадження звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ КБ «Надра» про визнання кредитного договору недійсним.

Вказані обставини та те, що відповідачкою систематично не отримувалися судові повістки про виклик в судові засідання по даній справі, свідчать про недобросовісне виконання нею своїх процесуальних обов'язків, спрямоване на затягування розгляду справи про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 759/7434/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7051/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.