№ провадження 2-к/646/3/2017
Справа № 646/2224/17
У Х В А Л А

Іменем України

21.06.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова, в складі:

Головуючого-судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Волошко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду міста Новополоцька Вітебської області Республіки Білорусь від 29.09.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2017 року до суду через Головне територіальне управління юстиції у Харківській області (супровідний лист від 23.03.2017 № 7962/03-15/49-17/П) надійшло на розгляд клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду міста Новополоцька Вітебської області Республіки Білорусь від 29.09.2016 року про стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 25 % всіх видів його доходу на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року та до повноліття дитини.

Рішення іноземного суду набрало законної сили 11.10.2016 року.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації.

Відповідно до ч.5 ст.395 ЦПК України, суд розглянув клопотання у відсутності сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Україною і Республікою Білорусь чинна Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993, яка ратифікована державою Україною Законом України від 10.11.1994 року №240/94-ВР Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі -Конвенція).

Відповідно до пункту 2 статті 54 Конвенції суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У такому випадку, суд постановляє рішення про примусове виконання.

Статтею 329 ЦПК України визначено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

За положеннями частини 6 статті 395 ЦПК України, розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Як встановлено судом, рішенням суду міста Новополоцька Вітебської області Республіки Білорусь від 29.09.2016 року по справі №2-455-16 стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 25 % всіх видів його доходу, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року та до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави держмито в розмірі 111, 87 руб. (а.с. 5-6).

Згідно довідки суду міста Новополоцька Вітебської області Республіки Білорусь рішення суду від 29.09.2016 набрало законної сили 11.10.2016 року і підлягає виконанню в частині стягнення аліментів (а.с. 6).

Як вбачається із довідки, наданої судом міста Новополоцька Вітебської області Республіки Білорусь, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи у відповідності із нормами Цивільно-процесуального кодексу Республіки Білорусь і йому була вручена копія судового рішення, підтвердження його належного повідомлення міститься у матеріалах справи (а.с. 5).

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи іноземним судом, відповідно до норм міжнародного права, що стверджується поданими доказами. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.396 ЦПК України не встановлено.

Згідно довідки суду міста Новополоцька Вітебської області Республіки Білорусь дане рішення на території Республіки Білорусь не виконувалось (а.с. 4).

У ході розгляду клопотання суд не встановив обставин, передбачених статтею 55 Конвенції, що перешкоджали виконанню рішення іноземного суду на території України, тому клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 53-55 Конвенції та статтями 390-396 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду міста Новополоцька Вітебської області Республіки Білорусь від 29.09.2016 року - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення суду міста Новополоцька Вітебської області Республіки Білорусь від 29.09.2016 року (справа № 2-455-16) шляхом стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 25 % всіх видів його доходу на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року та до повноліття дитини.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Шелест