Справа № 204/3812/17
Провадження № 2/204/1382/17
УХВАЛА

іменем України

03 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності.

Ознайомившись із зазначеною позовною заявою встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п.9 ч.1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна

Позивач вказала ціну позову у розмірі 139105 грн., що вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна на час предявлення позову до суду.

Разом з цим судом враховуються розяснення викладенні в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20, а саме, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру (дійсну вартість майна на час розгляду спору).

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору у сумі 1391,05 грн.

Частиною 2 ст. 80 ЦПК України передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Пунктом 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд, керуючись ч. 2 ст. 80 ЦПК України,попередньо визначає розмір судового збору у сумі 5200 грн.

Таким чином, позивачем порушено вимоги ч.5 ст. 119 ЦПК України у звязку з чим їй необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5200 грн. на р/р 0008, код отримувача (МФО) 805012, Банк отримувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ, код отримувача (ЄДРПОУ) 37989253, отримувач коштів УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра. Оскільки, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1391,05 грн., тому їй необхідно доплатити ще 3812,95 грн.

Частинами 7,8 ст. 119 ЦПК України передбачено, що у разі предявлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення, а якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Позивачем, зокрема, предявлено до суду позовні вимоги в інтересах відповідача, а саме позивач просить визнати за відповідачем право власності на ? частину спірної квартири. Таким чином, позивачем порушено ч.ч. 7,8 ст. 119 ЦПК України, оскільки підстави такого звернення до суду нею в позовній заяві не зазначені та до позовної заяви не додано довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження позивача в даній частині предявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом пяти днів після отримання копії ухвали та попередити, що згідно вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. 119 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: