У х в а л а

іменем україни

01 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп», заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби м. Києва Святошинського районного у м. Києві управління юстиції, боржник - ОСОБА_5, про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп» (далі - ТОВ «Стандард Фінанс Групп») звернулось до суду з указаною заявою, мотивуючи її тим, що в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 липня 2008 року .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 липня 2012 року, позов задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 527 153 грн 60 коп. та судові витрати.

05 жовтня 2012 року на виконання вказаного рішення Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2/2608/3601/12, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

Зазначало, що 18 листопада 2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк» (далі - АТ «Комерційний індустріальний банк») було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив), а АТ «Комерційний індустріальний банк» прийняв всі права вимоги до боржників, зокрема, до боржника ОСОБА_5

В подальшому, між АТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» було укладено договори про відступлення права вимоги від 18 листопада 2015 року та від 19 листопада 2015 року, згідно з умовами яких АТ «Комерційний індустріальний банк» передав (відступив), а новий кредитор прийняв всі права вимоги до боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_5 за вищевказаним кредитним договором та договором застави, який було укладено на забезпечення виконання останнім умов кредитного договору.

Посилаючись на те, що ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» є новим кредитором за вищевказаними кредитним договором та договором застави транспортного засобу, а також з виконання зобов'язань боржника за рішенням суду відповідно до вищезазначених укладених договорів відступлення права вимоги, просило заяву задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2017 року, заяву задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 травня 2012 року про стягнення зі ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2008 року в сумі 527 153 грн 60 коп. та судові витрати в сумі 3 219 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - просить скасуватиоскаржувані ухвали та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» уразі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

При цьому апеляційним судом правильно відхилено доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5 про те, що заявником пропущено строк позовної давності за зверненням до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки заявник помилково ототожнив поняття строку позовної давності, визначеного ст. 256 ЦК України та строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, визначеного ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів попередніх інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

М.К. Гримич