АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/4416/14-ц Головуючий суддя І інстанції Наумова С. М.
Провадження № 22-ц/790/5348/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів надання послуг
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів Пилипчук Н.П., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 липня 2017 року по справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг централізованого теплопостачання, -

встановила:

У березні 2014 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (КП «ХТМ») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з оплати послуг теплопостачання за період з 01 вересня 2010 року по 30 червня 2013 року у розмірі 705 гривень 53 копійки.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 травня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» 09 копійок заборгованості за надані послуги з опалення та підігрів води. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

У липні 2017 року представник КП «ХТМ» звернувся до суду із заявою, у якій просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з відповідача сплаченого при подачі позовної заяви судового збору.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 липня 2017 року з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» стягнуто 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив додаткове рішення скасувати, у задоволенні заяви КП «ХТМ» відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що він є інвалідом другої групи, а тому відповідно до закону звільнений від сплати судового збору.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги КП «ХТМ» були задоволені, а тому з ОСОБА_1 належить стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Проте повністю погодитися із таким висновком суду не можливо з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 травня 2014 року позов КП «ХТМ» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» 09 копійок заборгованості за надані послуги з опалення та підігрів води. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено (а.с. 20).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 липня 2017 року з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» стягнуто 243 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з розясненнями, які містяться в пункті 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 як інваліда ІІ групи звільнено від сплати судового збору, а позовні вимоги КП «ХТМ» було задоволено частково, відсутні підстави для стягнення з відповідача сплаченого КП «ХТМ» судового збору, який підлягає компенсації за рахунок держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції слід змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 220, 304, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 липня 2017 року змінити.

Судові витрати комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в сумі 243 гривні 60 копійок, пов`язані з оплатою судового збору за подання позовної заяви, компенсувати за рахунок держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді Н.П. Пилипчук

ОСОБА_2