Єдиний унікальний номер 725/2162/17
Номер провадження 4-с/725/11/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Кредитної спілки «Альянс Україна» на постанову старшого державного виконавця Вижницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28 грудня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2017 року заявник звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаною вище скаргою на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28 грудня 2016 року.

Посилався на те, що на виконанні у Вижницькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №44321735 з примусового виконання виконавчого листа №2-654/2010, виданого 16 січня 2013 року Першотравневим районним судом м.Чернівці про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Альянс Україна» заборгованості у розмірі 325 934 грн. 16 коп.

Разом з тим, 17 травня 2017 року ним було отримано постанову державного виконавця Волошинюк В.Г. про повернення виконавчого документа стягувачеві в звязку з відсутністю майна у боржника від 28 грудня 2016 року та оригінал виконавчого листа №2-654/2010.

Вважає, вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» щодо розшуку майна боржника та не підтверджено це належними доказами.

Крім того, вказує, що боржник ОСОБА_2 є співвласником нерухомого майна будинку №15 по вул.Стратійчука в с.Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, яке він з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, укладеним між ним та Спілкою, надав в іпотеку.

У звязку із цим, Спілка звертаючись до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, просила звернути стягнення на предмет іпотеки.

Однак, державний виконавець не перевірив вказані обставини та помилково прийшов до висновку щодо відсутності майна у боржника.

За таких обставин, просив скасувати постанову старшого державного виконавця Вижницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28 грудня 2016 року.

Справа слухалась у відсутність сторін по справі, які в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи.

Від представника КС «Альянс» через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Вижницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області надав до суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні скарги відмовити та розгляд справи провести у його відсутність.

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно вимог ч.1, ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих листів, що видаються судами.

Так, 16 січня 2013 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано виконавчі листи з приводу солідарного стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Альянс Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 324 114 грн. 16 коп., а також 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.6).

Частинами 1 та 2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження

За заявою представника стягувача Кредитної спілки «Альянс Україна» від 05 серпня 2014 року та на підставі виконавчого листа щодо стягнення боргу з ОСОБА_2, старшим державним виконавцем Вижницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44321735.

Під час здійснення державним виконавцем виконавчих дій, а саме 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження». Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, порядок звернення стягнення на майно боржника визначає розділ VII Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 05 жовтня 2016 року.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (а.с.1 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно вимог ч.ч.1-3 ст.53 вказаного Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобовязані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.

При цьому, Додаток до ЗУ «Про виконавче провадження» містить перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами.

Отже, законодавцем чітко визначено, що державний виконавець під час примусового виконання рішень, повинен неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, встановити належне боржнику майно, в тому числі і за місцем його проживання. За виключенням переліку майна, яке вказане в Додатку до вказаного Закону.

У разі відсутності майна та коштів у боржника це повинно бути підтверджено відповідними доказами - акт перевірки майнового стану боржника за місцем проживання останнього (складеного державним виконавцем за участю понятих), довідки з органів, які проводять реєстрацію нерухомості та автотранспортних засобів про відсутність у боржника відповідно майна, довідка банківських установ про відсутність відповідного майна, довідки банківських установ про відсутність у боржникам відкритих рахунків або відсутність коштів на цих рахунках, копія трудової книжки боржника, з якої випливає, що боржник не працює, довідка органів соціального забезпечення та зайнятості населення про неотримання боржником доходів, довідка податкових органів про відсутність реєстрації боржника як суб'єкта підприємницької діяльності тощо.

Також, при виконанні судових рішень державний виконавець має право безперешкодно входити в жилі та інші приміщення боржника - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх у встановленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там знаходиться та на яке можливо звернути стягнення.

Проте, всупереч вказаним вимогам Закону, державним виконавцем не було проведено всіх необхідних заходів щодо встановлення майна боржника, в тому числі і за місцем його проживання.

Натомість, 28 грудня 2016 року державним виконавцем Волошинюк В.Г. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка разом із виконавчим листом №2-654/10 була отримана стягувачем тільки 17 травня 2017 року (а.с.4,5).

Оскільки представник КС «Альянс Україна» у передбачений законом десятиденний строк з моменту одержання постанови звернувся до суду із відповідною скаргою, суд вважає, що строк ним не пропущено, а тому і підстав поновляти його немає.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у п. 18 роз'яснив, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей210,213,387 ЦПК. Виходячи зі змістустатті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до переконливого висновку, що державний виконавець під час здійснення примусового виконання рішення суду не здійснив всіх необхідних та наданих йому Законом заходів щодо встановлення належного боржнику майна та помилково прийшов до передчасного висновку, що воно (майно) у боржника відсутнє, а тому постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві слід скасувати.

Керуючись ст.ст.1, 3 18, 37, 48, 53 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.10, 11, 60, 208-210, 383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Вижницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №44321735 від 28 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк