Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Потапьонок К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайко С.А. звернувся до Подільського районного суду м.Києва з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що 17.10.2013 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та відповідачкою - ОСОБА_2 було укладено договір № 00-039717-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA.

Вказує, що 23.10.2013 року між тими самими сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору № 00-039717-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, за умовами якої розмір кредитного ліміту складає 20 000 гривень та відповідачкою було отримано під розписку платіжну картку.

Зазначає, що у відповідності до тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA» позичальнику було встановлено: - відсоткова ставка 35% річних; - розмір щомісячного мінімального платежу 5% від боргових зобов'язань, але не менше 50 грн.; - штраф за виникнення простроченої заборгованості 50 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості; - штраф за користування перелімітом (несанкціонований овердрафт) 0,2% в день від суми переліміту.

Звертає увагу суду на те, що на виконання вимог чинного законодавства України та умов договору № 00-039717-01 від 17.10.2013 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, Банк протягом всього строку дії кредитного договору належним чинним виконував взяті на себе зобов'язання, щодо надання кредитних коштів позичальнику, на відміну від відповідачки, яка внаслідок невиконання своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 06.10.2016 має заборгованість у розмірі 63 472,15 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 21 258,35 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 24 862,12 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт - 1 585,64 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 3 300,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 12 466,04 грн., яку просить стягнути з відповідачки, шляхом задоволення позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити повністю з підстав, викладених у ньому.

Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково - у розмірі заборгованості за кредитом, у іншій частині позовних вимог - заперечила та просила відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до приписів ст. 628, ст. 629 ЦК України, умови договору, погоджені сторонами, є обов'язковими для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Так стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як було встановлено в ході судового розгляду, 17.10.2013 між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» та відповідачкою - ОСОБА_2 було укладено договір № 00-039717-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA (а.с.19-22).

Крім того, 23.10.2013 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до вищезазначеного договору № 00-039717-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA за умовами якої розмір кредитного ліміту складає 20 000 гривень (а.с.28).

Судом встановлено, що відповідачкою було отримано платіжну картку, що підтверджується розпискою останньої (а.с.31).

Відповідно до п. 2.1.2 кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим договором, а відповідачка зобов'язалась повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим договором.

Згідно п.п. 2.1.3. та п. 2.3. договору, розмір кредитного ліміту зазначається в додатковій угоді до договору, що є його невід'ємною частиною. Кредитний ліміт може бути збільшений або зменшений за заявою держателя або за рішенням Банку, а також в інших випадках, передбачених договором. Порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, цим договором, правилами (а.с.23-27), а також тарифами банку (а.с.27).

Пунктом 2.6. договору, встановлено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

У відповідності до п. 3.3.1., 3.3.6. договору, держатель зобов'язався вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов'язань, та повністю погасити боргові зобов'язання у день скасування банком кредитного ліміту.

За користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом; банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого кредиту (в тому числі простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання зазначених коштів, що передбачено пунктами 5.1., 5.2. кредитного договору.

Відповідно до пункту 5.7. договору, проценти на залишок коштів на картковому рахунку нараховуються згідно тарифів банку.

За умов п.п. 6.1., 6.2. кредитного договору сторони несуть майнову відповідальність в розмірі, передбаченому тарифами, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором, а також за порушення правил. У випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту, держатель зобов'язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.

Судом встановлено, що у відповідності до тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA» позичальнику було встановлено: - відсоткова ставка 35% річних; - розмір щомісячного мінімального платежу 5% від боргових зобов'язань, але не менше 50 грн.; - штраф за виникнення простроченої заборгованості 50 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості; - штраф за користування перелімітом (несанкціонований овердрафт) 0,2 % в день від суми переліміту.

Крім того, відповідно до кредитного договору встановлено, що за рахунок кредитних коштів банк має право здійснювати погашення, зокрема винагороди банку (проценти за користування кредитом, щомісячна плати за обслуговування кредитної карти, інших комісії, штрафні санкцій (якщо такі матимуть місце) - визначено в правилах користування кредитною карткою «VISA») незалежно від наявності на картковому рахунку власних коштів держателя або наявності чи відсутності невичерпаного кредитного ліміту (понадліміт - овердрафт).

Відповідно до п.п. 4.4.1 договору - «В результаті здійснення Держателем Платіжних операцій, проведених за допомогою картки та/або її реквізитів, та в інших випадках, передбачених цим договором, та за умови повного використання Держателем Кредитного ліміту може виникнути Овердрафт, який є непрогнозованим по розміру та часу виникнення».

Підпунктом 4.4.2.4 договору передбачено - «Овердрафт може виникнути в результат сплати нарахованих процентів, комісій та інших Платежів згідно Тарифів Банку».

Згідно п.п. 4.4.3 Договору кредиту - «Держатель зобов'язаний стежити за витратами коштів в межах Кредитного ліміту з метою уникнення овердрафту, а у випадку виникнення негайно погасити заборгованість».

Пунктом 5.1. договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 2.6. цього договору. Банк списує нараховані проценти та комісії з карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатом зняття готівки), розрахунок в торгівельно-сервісній мережі тощо (далі - форма транзакції). Процентні ставки для різних форм транзакцій визначаються тарифами.

Згідно із п. 5.1.2. договору, у випадку, якщо протягом строку дії платіжного періоду держатель сплатить лише частину Боргових зобов'язань або взагалі не сплатить жодної їх частини, банк нараховує проценти за користування Кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування кредитом. Пільговий період у такому випадку не надається. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається тарифами.

Відповідно до п. 5.2. договору кредиту, проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого кредиту (в тому числі простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання та виключаючи день повернення зазначених коштів. Нараховані проценти щомісячно списуються із карткового рахунку. Для розрахунку процентів використовується фактична кількість днів у місяці та у році.

Згідно із п. 5.4. договору кредиту - «Держатель зобов'язаний не пізніше останнього Банківського дня строку дії Платіжного періоду та за умови, що сума Мінімального платежу перевищує розмір Пільгової частини Мінімального платежу, а також інших випадках, передбачених Правилами, щомісяця погашати в повному обсязі суму Мінімального платежу, розмір якої визначається у Звіті-Рахунку».

За приписами п. 5.4.1. договору кредиту - «Якщо розмір Мінімального платежу менше встановленого Банком розміру фіксованого Платежу, Держатель сплачує Банку фіксований Платіж, розмір якого визначається в Тарифах, але не більше загальної суми Боргових зобов'язань».

Пунктом 5.8. договору передбачено, що держатель доручає та дає банку право самостійно списувати з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, суми коштів з метою привернення суми несплаченого мінімального платежу, несплачених поточних боргових зобов'язань, овердрафту або будь-яких інших невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань за цим договором.

Згідно із п. 6.2. договору кредиту, у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобов'язаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач у підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що на виконання вимог чинного законодавства України та умов договору № 00-039717-01 від 17.10.2013 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, протягом всього строку дії кредитного договору належним чинним виконував взяті на себе зобов'язання, щодо надання кредитних коштів відповідачці, на відміну від останньої, у якої внаслідок невиконання своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 06.10.2016 року має заборгованість всього у розмірі 63 472,15 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 21 258,35 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 24 862,12 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт - 1 585,64 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 3 300 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 12 466,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-14), випискою по особовому рахунку (а.с.54-100).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору, позивачем було повідомлено відповідачку про необхідність негайно виконати свої зобов'язання, шляхом сплати кредитної заборгованості, що підтверджується повідомленням-вимогою № 2422/5 від 23.09.2016 (а.с.32, 33, 34, 35), однак вона залишилась відповідачкою без уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка визнає позов частково у розмірі заборгованості за кредитом - 21 258,35 грн., мотивуючи тим, що у період з січня 2015 року та по листопад 2016 року, позивач жодним чином не повідомив її про зміни в порядку та способі обслуговування картки, зміни реквізитів банку, припинення дії картки, скасування кредитного ліміту або ж розірвання договору в односторонньому порядку, через закриття всіх відділень банку та блокування банком будь-яких операцій за моєю карткою вона не могла внести черговий мінімальний платіж.

Судом встановлено, що відповідачка в листопаді 2016 року, після отримання листа-вимоги позивача про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 63472,15 грн. зверталась до позивача з пропозицією сплатити заборгованість у розмірі 21 258,35 грн., оскільки заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 24 862,12 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт - 1 585,64 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 3 300 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 12 466,04 грн. вона не визнає (а.с.109), однак позивачем було відмовлено їй, мотивуючи відсутністю на це правових підстав (а.с.121).

Судом встановлено, що банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, однак відповідачка в порушення умов кредитного договору не здійснює платежів для погашення суми заборгованості кредиту у встановлені договором строки та розміри, чим порушила взяті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 06.10.2016 року заборгованість останньої склала 63 472,15 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 21 258,35 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 24 862,12 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт - 1 585,64 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 3 300 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 12 466,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-14), випискою по особовому рахунку (а.с.54-100).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачки знайшли своє доведення в ході судового розгляду вищезазначеного позову, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, слід зазначити, що Постановою Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 № 96 ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 від 12.02.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 13.02.2015 по 12.06.2015.

Постановою Правління Національного банку України № 370 від 11.06.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 115 від 12.06.2015 року про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» строком на 1 рік з 12.05.2015 року по 11.06.2016 року (включно).

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 136 від 14.07.2015 року, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з 15.07.2015 року призначено Брайко С.А.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 842 від 26.05.2016 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» на два роки по 11.06.2018 року.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв'язку з вищезазначеним з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378 гривень.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 536, 551, 549, 610-612, 625, 628, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 79-89, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Енергобанк» () заборгованість за договором № 00-039717-01 від 17.10.2013 року, що складає 63 472 гривні 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Енергобанк» () судовий збір в сумі 1 378 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва, шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Богінкевич