АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5402/17 Головуючий 1 інст. Штих Т.В.
У Х В А Л А

іменем України

18 жовтня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого: - ОСОБА_1,

суддів: - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання незаконними і скасування рішення приватного нотаріуса, витребування квартири з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року про забезпечення позову, вважаючи її постановленою з порушенням норм процесуального права, і ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_4 вказує: що він на законних підставах набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 і суд не мав правових підстав для обмеження його у здійсненні права власності; що суд першої інстанції у передбаченому законом порядку не залучав його до участі у справі у якості відповідача шляхом постановлення відповідної ухвали про прийняття від позивачка доповнень чи уточнень до первісної позовної заяви, а відтак позбавив його права на апеляційне оскарження такої ухвали; що позов ОСОБА_5 має немайновий характер вимог, а відтак суд не мав підстав для застосування ст.152 ЦПК України; що позивачем не надано суду доказів існування обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, про причину неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_6 (приватний нотаріус) також не зявилася, а в поданій апеляційному суду заяві просила розглядати справу за її відсутністю та просила задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, причину не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, а ухвалу суду від 04.08.2017 року про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_5 залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою і як на доказ цього посилалася на ту обставину, що після скасування ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.12.2016 року вжитих судом першої інстанції 15.11.2016 року заходів забезпечення позову у виді заборони відчуження та арешту спірної квартири, відповідач ОСОБА_7 скористався цією обставиною і 17 лютого 2017 року позбувся спірного майна, здійснивши його відчуження на користь ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_7 апеляційну скаргу визнав і просив її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечений шляхом заборони вчиняти певні дії.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Судовим розглядом встановлено, а сторонами не заперечується, що ОСОБА_5 звернулася 24.10.2016 року з позовною заявою, в якій просила скасувати рішення приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_6 про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2, вказуючи з внесенням запису про скасування державної реєстрації та відновлення запису про право власності за нею, ОСОБА_5, на спірну квартиру, вказуючи, що квартиру за укладеним 15.12.2006 року з АКБ «Форум» іпотечним договором вона передала банку в іпотеку. Однак банк, утаємниченою, без погодження з нею, уклав 08.06.2016 року з ТОВ «Ансу» договір про відступлення прав за іпотечним договором, а ТОВ «Ансу» у такий же незаконний, на її думку, спосіб 24 червня 2016 року уклав з громадянином ОСОБА_7 договір про відступлення прав за іпотечним договором. У подальшому 13 вересня 2016 року приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6 протиправно, на думку позивача, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень за вказаними договорами.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.11.2016 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено частково, заборонено відчуження та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2

03.11.2016 року позивач уточнив позовні вимоги і звернувся із заявою про забезпечення позову про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_7 передавати спірну квартиру в іпотеку, в оренду, здійснювати дії щодо реєстрації в ній інших осіб, вселення, яка була задоволена ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.11.2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.12.2016 року апеляційні скарги ОСОБА_7 задоволено, ухвали суду першої інстанції від 02.11.2016р. та від 15.11.2016р. скасовано, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_9 про забезпечення позову відмовлено.

21.03.2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про доповнення позовних вимог, зазначивши додатково у якості відповідача ОСОБА_4, і просила суд визнати незаконними та скасувати рішення приватного нотаріуса, витребувати спірну квартиру із чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_4 та відновити державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру, вказуючи, що після того, як апеляційний суд скасував ухвали суду першої інстанції від 02 та 15 листопада 2016 року і відмовив у задоволенні заяв її представника у вжитті заходів забезпечення, відповідач ОСОБА_7 17 лютого 2017 року здійснив відчуження спірної квартири, уклавши з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3.

02 серпня 2017 року представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_8 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову і просила суд заборонити відчуження спірної квартири АДРЕСА_2 та заборонити відповідачу ОСОБА_4 та іншим особам, які будуть діяти від його імені чи в його інтересах, передавати цю квартирі в іпотеку, користування, найм (оренду) іншим особам вселяти(ся) у вказану квартиру, в т.ч. інших осіб, реєструвати місце проживання таких осіб у вказаній квартирі.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача посилався на ту обставину, що відповідачі вчиняють дій, спрямовані на перешкоджання розгляду справи, на відчуження спірного майна, створюючи ускладнення у вирішенні спору та виконанні рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 серпня 2017 року заяву представника позивача задоволено.

Колегія суддів погоджується із вказаною ухвалою, так як вона обґрунтована і постановлена у відповідності із законом.

Зазначений вище перебіг подій, процесуальних рішень у справі та вчинених відповідачами право чинів, зміст позовних вимог, з урахуванням уточнених, свідчить, що між сторонами дійсно виник спір, в тому числі і щодо реалізації ними права власності на квартиру №91 в будинку №1 по просп.Незалежності в м.Харкові, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Тобто суд застосував передбачений законом вид забезпечення позову.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_4 в частині посилань на відсутність у справі ухвали суду про прийняття уточненої апеляційної скарги та позбавлення його права на апеляційне оскарження такої ухвали, оскільки суд прийняв уточнені позовні вимоги ОСОБА_5, забезпечив відповідачу ОСОБА_4 право на отримання інформації про предявлені до нього позовні вимоги, допустив до участі у справі, забезпечив можливість реалізації ним передбачених законом процесуальних прав відповідача.

Інші доводи відповідачів не спростовують висновки суду, викладені в ухвалі від 04.08.2017 року, про наявність підстав для забезпечення позову і не свідчать про не їх співмірність із позовними вимогами чи про застосування непередбаченого ст.152 ЦПК України виду забезпечення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу відповідача і залишає ухвалу без змін, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу 04.08.2017 року про забезпечення позову з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно вимог ст. 324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий суддя П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_10