У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Верхівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Верхівської сільської ради Рівненського району про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, закрито на підставі п. 6 ч. 1. ст. 205 ЦПК України.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на її незаконність, оскільки ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції не дотримано вимог статей 1219, 1268 ЦК України та ст. 37 ЦПК України, оскільки відносини, які виникли з приводу надання його батьку ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність та незгоди останнього з межами і місцем розташування земельної ділянки є майновими та допускають правонаступництво. Вказує, що суд з дотриманням вимог ст. 201 ЦПК України зобовязаний був зупинити провадження у справі до зясування обставин щодо правонаступництва або здійснити заміну особи правонаступником.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

20 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, Верхівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є прийняття сільською радою рішення № 356 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність» згідно якого надано зазначений дозвіл ОСОБА_2 щодо земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га ділянка №2 відповідно Коригування генплану в с. Верхівськ із земель запасу (сільськогосподарське призначення - рілля) та рішення №357 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність» від 12 червня 2015 року про встановлення місця розташування земельної ділянки ОСОБА_3 ділянка № 1 відповідно Коригування генплану с. Верхівськ.

19 березня 2017 року позивач ОСОБА_2 помер, що підтверджується довідкою Верхівської сільської ради Рівненського району (а.с.14).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що ОСОБА_2 не погоджувався з рішеннями сільської ради та фактично зводив спір до зобов'язати відповідача вчинити певні дії для виділення саме йому земельної ділянки №1, оскільки не погоджувався з межами і місцем розташування земельної ділянки №2, то такі вимоги є лише волею (бажанням) останнього, тобто нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, а тому є немайновими правами позивача.

Разом з тим, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва, тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що такі правовідносини стосуються особисто позивача, що є підставою для закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 205, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий : Судді: