Справа№592/6645/17
Провадження №2/592/1809/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Косолап М.М.,

за участю секретаря - Павлович Ю.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18.01.2002 р. перебувала в шлюбі з відповідачем, мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2006 року відповідач залишив родину і став проживати окремо. З того часу син проживає разом з нею, перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. При цьому відповідач забрав банківську картку на яку нараховувалася державна допомога при народженні дитини. З серпня 2007 року відповідач за місцем мешкання сина не з'являвся, інтересу до дитини не проявляв, за 11 років не прийшов до дитини у гості, не привітав з днем народження чи з іншими святами, не подарував жодного подарунка, не пропонував жодної зустрічі. З вересня 2008 р. і до липня 2013 р. син відвідував дошкільний заклад «Розумник», вартість перебування коштувала від 500 до 1000 грн. щомісяця, жодного разу відповідач не сплатив за навчання, не відвідав заклад, не забрав дитину. З 2010 р. по 2012 р. син відвідував дитячий навчальний заклад у с. Свеса за місцем проживання її батьків, з 01.09.2012 р. по 21.10.2013 р. відвідував НВК № 42. У дитячих закладах батька жодного разу не з'являвся. З жовтня 2013 р. син є учнем КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 25, відповідач також не завітав до школи, не брав участь у витратах, які виникали у зв'язку з навчанням. З 2014 р. син займається у КЗ «Сумська дитяча музична школа № 1», навчання вимагає витрат, у яких батько участі не приймає. Не цікавився і не приймав участі батько у лікуванні сина. Оскільки відповідач не бере участі у вихованні сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не турбується про здобуття дитиною освіти просить суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов за наведених підстав підтримали.

Позивач суду пояснила, що більше 10 років виховує і утримує сина сама, відповідач як батько жодної участі у вихованні та утриманні сина не приймає. У 2017 році відповідач подав позов про розірвання шлюбу, який рішенням суду розірвано. Позов про стягнення аліментів не подавала, оскільки у 2006 році відповідач залишав їх з сином та забрав картку на яку перераховувалася соціальна допомога на дитину. Батько не відвідав жодного дня народження сина, не привітав його по телефону. Батько не знає у яких навчальних закладах син навчався і навчається, чим цікавиться. Не відвідав жодного разу сина у лікарні. Також мати відповідача не проявила жодного інтересу до онука.

У судове засідання відповідач повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Сумської міської ради у судове засідання не з'явився, згідно листа просили розглядати справу без участі їх представника. У судовому засіданні 14.08.2017 р. представник третьої особи ОСОБА_5 позов підтримала і просила задовольнити. Суду пояснила, що особисто спілкувалася з сином сторін - ОСОБА_4. ОСОБА_6 не знав і не знає батька, повідомив, що йому мама «два в одному». Хлопець навчається у школі, музичній школі, мати забезпечує йому придбання інструменту відповідно до віку. За місцем проживання мати створила належні умови для дитини - окрема облаштована кімната. Вийшовши за адресою проживання відповідача - його мати повідомила, що син до суду не піде. Вказує, що ОСОБА_3 самоусунувся від виховання дитини, його забезпечення.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини.

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 18.01.2002 року перебували у шлюбі, є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.08.2017 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 (а.с. 9, 48).

Вказаним рішенням встановлено, що сторони спільно проживали до 2006 року, після чого сімейні відносини між ними припинені і вони стали проживати за різними адресами. Дитина проживає разом з матір'ю.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками СумДПУ імені А.С. Макаренко (а.с. 63 - 64).

Малолітній син сторін з вересня 2008 року по липень 2013 року відвідував заняття у дитячій студії «Розумник», за весь час перебування у закладі жоден співробітник не бачив його батька, на всі заняття, свята ОСОБА_4 приводила його мати чи бабуся. Батько ОСОБА_6 не телефонував і не контактував з працівниками закладу іншим чином. Кошти за навчання сплачувала мати. Вказані обставини підтверджується Довідкою дитячої студії «Розумник» (а.с. 26).

ОСОБА_4 є учнем Комунальної установи Сумська спеціалізована школа № 25, м. Суми, його батька ОСОБА_3, в школі жодного разу не бачили, дитину до школи завжди супроводжують мати ОСОБА_1, дідусь, або бабуся. ОСОБА_3 ніколи не звертався до класного керівника, чи адміністрації школи з приводу навчання та виховання сина. На момент вступу дитини до школи, мати попередила класного керівника і адміністрацію, що виховує дитину одна, що дитина ніколи не бачила і не спілкувалася з батьком, хоча офіційно вони перебувають у шлюбі. Вказані обставини підтверджуютьться довідкою Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 25, м. Суми, Сумської області № 01-26/206 від 31.05.2017 р. (а.с. 6).

Крім того, малолітній син сторін навчається по класу акордеона у Комунальному закладі Сумська дитяча музична школа № 1, за час навчання в музичній школі його біологічного батька ОСОБА_3 не бачили, жодного разу він не звертався до класного керівника та до дирекції школи з приводу навчання дитини. Фінансові внески за навчання ОСОБА_4 здійснює його мати, ОСОБА_1, яка постійно супроводжувала сина на музичні заняття, академічні концерти та інші заходи, які проводились у ДМШ № 1 (а.с. 62).

Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 15.06.2017 р. Комунальної установи «Сумська міська дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово перебував на лікуванні у стаціонарі Сумської обласної дитячої лікарні, перебуває під наглядом фахівців з педіатричного відділення 2ДП, на прийом з дитиною завжди приходила мати, при відвідуванні дитини вдома з дитиною також була завжди мати (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_1 працює у Сумському державному педагогічному університеті імені А.С. Макаренка з 01.09.1997 р., позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується характеристикою закладу освіти № 1581 від 25.07.2017 р. (а.с. 27).

Позивач ОСОБА_1 перебувала на обліку в департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради і отримувала допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_4 з 01.04.2007 р. по 31.08.2007 р. та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.01.2007 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 28).

З п. VIII Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 1904 від 14.05.2007 р., складеного державним соціальним інспектором вбачається, що ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_4 проживала у гуртожитку, батько дитини ОСОБА_3 проживав за іншою адресою, спільного господарства вона з чоловіком не вели, з лютого 2006 року не отримувала від нього гроші на утримання дитини (а.с. 30 - 31).

При цьому, 08.05.2007 р. ОСОБА_1 зверталася із заявою до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про оформлення соціальної допомоги та припинення виплати грошової допомоги при народженні дитини її чоловіку ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що останній не проживав з ними і гроші залишав у себе, з лютого 2007 р. коштів від чоловіка не отримувала (а.с. 32 - 33).

Служба у справах дітей Сумської міської ради надала Висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 від 10.08.2017 р. № 1307.27.01/26, згідно якого діючи в інтересах дитини, беручи до уваги самоусунення ОСОБА_3 від виховання, утримання малолітнього сина, служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Висновок мотивовано тим, що під час співбесіди з малолітнім ОСОБА_4 службою у справах дітей було встановлено, що свого батька, ОСОБА_3 він не знає і ніколи не бачив, крім фото які є у мами. Він також не знає родичів по лінії батька, зустрічатися та спілкуватися з батьком йому ніхто не забороняє, про батька йому нічого не нагадує і говорити про нього відсутній інтерес. У нього мама «два в одному», він любить маму, дідуся та бабусю, практично усі канікули проводить у Ямпільському районі, де живуть бабуся та дідусь, там у нього багато друзів. Мама створює для нього усе необхідне. Спостерігаючи за хлопчиком, відчувається його велика повага та любов до мами, бабусі, діда. Родина проживає у гуртожитку Сумського державного педагогічного університету за адресою: АДРЕСА_2, має двокімнатну квартиру з усіма зручностями, кімнати умебльовані сучасними меблями, для гармонійного розвитку дитини є необхідна література, комп'ютер, телевізор, необхідні речі, ОСОБА_4 має окрему кімнату, яка йому подобається (а.с. 39).

Підстав не обрати до уваги зазначений висновок у суду не має.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає в одному будинку з позивачем. Відповідача ОСОБА_3 бачила поки їх сину ОСОБА_6 не виповнилося приблизно 6 місяців. ОСОБА_1 весь час з сином гуляла одна, потім водила у дитячий садок зараз у школу і музичну школу. Батька біля дитини і у квартирі з 2007 року жодного разу не бачила. По господарству позивачу допомагає її чоловік, з дитиною допомагають тільки її батьки.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з 2002 року проживає по сусідству з ОСОБА_1 У 2006 році у неї народився син ОСОБА_6. Батька дитини бачила у 2006 році коли він гуляв біля гуртожитку з собакою. Щоб ОСОБА_3 гуляв з сином жодного разу не бачила. Син позивача на площадці гуляє разом з її онукою, батька біля нього не бачила.

Судовим розглядом встановлено, що з серпня 2007 року - ОСОБА_3 не спілкується зі своїм сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не присутній на важливих для дитини подіях - днях народження та інших святах, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не створює умов для отримання ним освіти.

Зазначені фактори в сукупності свідчать, що в даному випадку має місце ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлені факти дають суду дійти висновку, що до відповідача, який з серпня 2007 року не виконує батьківських обов'язків слід застосувати крайній захід впливу - позбавити батьківських прав.

З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому позов підлягає задоволенню.

Позивач категорично заперечувала проти стягнення аліментів з відповідача на підставі ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, оскільки протягом 11 років жодних коштів, подарунків від відповідача на утримання сина не отримувала і у подальшому отримувати не бажає.

Зважаючи на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд не стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 і 214 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень 00 копійок та 640 гривень 00 копійок судового збору на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Косолап