Єдиний унікальний номер 728/1007/17
Номер провадження 2/728/367/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 р. Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді - О.Ф. Костенко

при секретарі - В.В.Коваленко

за участю представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Бахмацької РДА ОСОБА_2

представника 3-ої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі справу за позовом ОСОБА_4 до Григорівської сільської ради, Бахмацької РДА, ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка» с. Григорівка про визнання частково недійсним рішення 15 сесії 23 скликання Григорівської сільської ради, про визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю, про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), прикладеного до Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧН 001, виданого 10 серпня 1995 року Григорівською сільською радою, громадянин ОСОБА_5 був внесений в зазначений список під № 629.

20 вересня 1996 року ОСОБА_5 отримав сертифікат на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка Григорівської сільської ради, серії ЧН № 0087540 в розмірі 4,0 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат був виданий на підставі розпорядження Бахмацької РДА від 20.08.1996 року. Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай ОСОБА_5 значиться під № 540.

06 січня 1998 року ОСОБА_5 видав заповіт, відповідно до якого все належне йому на день смерті майно він заповів ОСОБА_4. Заповіт посвідчений Григорівською сільською радою, реєстровий № 1.

01 березня 1999 року ОСОБА_5 помер у с. Григорівка, Бахмацького району, Чернігівської області. В зв'язку із його смертю відповідно до ст. ст. 525, 529, 534, 535 ЦК Української РСР відкрилась спадщина на спадкове майно. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК Української РСР спадщину після померлого прийняли: ОСОБА_4 за заповітом, і ОСОБА_6 за законом, так як вони фактично вступили у володіння і управління спадковим майном і подали заяву про прийняття спадщини до Бахмацької райдержнотконтори, а також отримали свідоцтва про право на спадщину за законом і за заповітом на частину спадкового майна. Дружина померлого - ОСОБА_7 від прийняття спадщини після чоловіка відмовилася.

Відповідно до рішення 15 сесії 23 скликання Григорівської сільської ради від 29 вересня 2000 року після смерті ОСОБА_5 йому була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 3, 75 га, яка знаходиться на території Григорівської сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі цього рішення сесії ОСОБА_5 після його смерті, а саме, 21 вересня 2001 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 026303. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 486.

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Бахмацького райсуду із позовною заявою про визнання за нею, як спадкоємцем за заповітом, права власності на земельну ділянку, площею 3,75 га, яка розміщена на території Григорівської сільської ради, Бахмацького району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 026303, посилаючись на те, що отримати належне свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цю земельну ділянку вона в нотаріуса не може, так як він їй в цьому відмовив з тих підстав, що спадкоємець не надала нотаріусу правовстновлюючий документ на цю земельну ділянку на ім»я спадкодавця ОСОБА_5

В подальшому, при розгляді зазначеної цивільної справи, позивачка змінила свої позовні вимоги, надавши суду письмову заяву про зміну (уточнення) позовних вимог (а.с.59-61). Цією заявою позивачка просила визнати недійсним рішення 15 сесії 23 скликання Григорівської сільської ради від 29 вересня 2000 року в частині визнання права власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 3, 75 га, так як це рішення було прийняте після смерті ОСОБА_5 щодо померлої особи; а також визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії І- ЧН № 026303, виданого на ім»я ОСОБА_5 21 вересня 2001 року Григорівською сільською радою, тобто після його смерті, зі скасуванням його державної реєстрації; а також визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на 2/3 частини земельної частки (паю), яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008540 від 20.09.1996 року, посилаючись на те, що отримати належне свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину земельної частки (паю) вона в нотаріуса не може, так як нотаріус їй в цьому відмовив, так як вона не надала нотаріусу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця. Такий розмір земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом визначений з урахуванням того, що дочка померлого ОСОБА_6 мала право на обов'язкову частку в спадковому майні незалежно від заповіту. ОСОБА_6 померла 21 серпня 2012 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_4 не з'явилася. Про час і місце розгляду справи вона вважається повідомленою належним чином відповідно до ст. 76 ч. 5 ЦПК України.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить їх задовільнити в повному обсязі.

Представники відповідачів Григорівської сільської ради і ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка» с. Григорівка, Бахмацького району в судове засідання не з'явились з невідомої причини. Про час і місце розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином, про що підтверджують витяги із реєстру поштових відправлень ( а.с. 80, зворот) .

Представник відповідача - Бахмацької РДА ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує.

Представник 3-ої особи на стороні відповідачів, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з слідююучих підстав.

Згідно із ст. 524, 525 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день , зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно із ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

06 січня 1998 року ОСОБА_5 видав заповіт, відповідно до якого все належне йому на день смерті майно він заповів ОСОБА_4.

Заповіт, посвідчений секретарем Григорівської сільської ради , реєстровий № 1 ( а.с. 38).

01 березня 1999 року ОСОБА_5 помер у селі Григорівка, Бахмацького району, Чернігівської області, про що підтверджує копія свідоцтва про його смерть від 01.03.1999 року серії І-ЕЛ № 046610 ( а.с. 8, 45) .

В зв»язку із його смертю відкрилась спадщина на спадкове майно.

Згідно із ст. ст. 548 , 549 ЦК Української РСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини . Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1 ) якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини . Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини .

За повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 16.06.2017 року № 1506/01-16 (а.с. 31) спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 (01.03.1999 року) була відкрита за № 234/1999 та були видані свідоцтва про право на спадщину за № 1-2999 від 26.11.1999 року та № 1-3018 від 30.11.1999 року. Справа передана на зберігання до Державного нотаріального архіву Чернігівської області .

Як вбачається із спадкової справи № 234/1999, наданої державним нотаріальним архівом Чернігівської області (а.с. 33-45), із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 звернулися: ОСОБА_4 за заповітом (а.с. 39), і дочка померлого ОСОБА_6 за законом (а.с. 40). Дружина померлого від прийняття спадщини після померлого чоловіка відмовилася (а.с. 40, зворот). Державним нотаріусом Бахмацької райдержнотконтори 24.11.1999 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_6 на частину спадкового майна, реєстровий № 1-2999 (а.с. 35); і свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.11.1999 року на ім'я ОСОБА_4, реєстровий №1-3018 ( а.с. 34 ).

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

П 23 абз. 2, 3 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ зазначають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Нотаріус своїм листом від 09.06.2017 року № 1430/02-14 (а.с. 7) відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, так як вона не надала нотаріусу правовстановлюючий документ на земельну ділянку (сертифікат на право на земельну частку (пай) або Державний акт на право власності на земельну ділянку) на ім'я спадкодавця ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За повідомленням відділу у Бахмацькому районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 22.06.2017 року № 9-25-0.22-118/102-17 (а.с. 55) Державний акт на право власності на землю серії І-ЧН № 026303, який був виданий на підставі рішення Григорівської сільської ради від 29.09.2000 року, належить на праві власності ОСОБА_5, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11). Оригінал Державного акта втрачено, про що зроблено відповідне оголошення у газеті «Голос Присеймів'я» від 13.05.2017 року (а.с. 13-14). Зазначений Державний акт виданий 21.09.2001 року.

Таким чином, рішення 15 сесії 23 скликання від 29.09.2000 року Григорівської сільської ради про надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки було прийнято після смерті ОСОБА_5

Згідно із ст. 9 ЦК Української РСР здатність мати цивільні права і обов»язки ( цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами ОСОБА_8 РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає з моменту його народження і припиняється з смертю.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

А тому, в момент смерті ОСОБА_5 припинилася його правоздатність, і Григорівська сільська рада не мала права визнавати за померлим право власності на земельну ділянку відповідно до рішення 15 сесії 23 скликання від 29.09.2000 року, і видавати на підставі цього рішення на ім'я ОСОБА_5 Державний акт на право приватної власності на землю серії І- ЧН № 026303 (а.с. 11).

В п. 5 абз. 6 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини 2 ст.19, ст. 144 Конституції України , ст. 25 ч. 14 ст. 46, ч. І, ч. 10 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому, вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання .

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно із ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ч. 3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Оскільки в момент прийняття рішення сесією Григорівської сільської ради 29.09.2000 року і в момент видачі Державного акта на право приватної власності на землю 21.09.2001 року правоздатність ОСОБА_5 припинилася в зв'язку із його смертю, зазначене рішення сесії щодо ОСОБА_5 , а в послідуючому і виданий Державний акт на підставі цього рішення сесії слід визнати недійсними .

На момент своєї смерті ОСОБА_5 мав право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 0087540, виданого 20 вересня 1996 року на підставі розпорядження Бахмацької РДА від 20.08.1996 року в розмірі 4,0 в умовних кадастрових гектарах, яка розміщена на території Григорівської сільської ради. Зазначений сертифікат зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка Григорівської сільської ради під № 540, про що підтверджує повідомлення відділу у Бахмацькому районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.06.2017 року № 29-25-0.22-126/102-17 (а.с. 63), ксерокопія витягу із цієї книги (а.с. 67). А тому, право спадкодавця на земельну частку ( пай) повинно входити до спадкового майна, яке мають право успадкувати спадкоємці, які прийняли спадщину.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Право позивачки на спадкування спадкового майна за заповітом підлягає судовому захисту. Обраний позивачкою спосіб захисту свого права на спадкове майно не суперечить способам захисту , зазначеним в ст. 16 ч. 2 ЦК України.

За позивачкою необхідно визнати право на земельну частку (пай) в розмірі 2/3 частин в порядку спадкування за заповітом , так як на 1/3 частину земельної частки (паю) за законом мала дочка померлого ОСОБА_6 Остання померла 21 серпня 2012 року в селищі Пересаж Ріпкинського району, Чернігівської області, про що підтверджує копія актового запису про смерть № 21 від 21.08.2012 року (а.с. 50).

Керуючись ст. ст. 9, 524, 525, 534, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 25, 203, 215, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 155 ЗК України, ст. ст. 3, 10, 60, 212-215 ЦПК України, п. п. 1, 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Григорівської сільської ради, Бахмацької РДА, ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка» с. Григорівка, Бахмацького району задовільнити.

Визнати недійсним рішення 15 сесії 23 скликання Григорівської сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області від 29 вересня 2000 року щодо передачі ОСОБА_5, який помер 01 березня 1999 року, у приватну власність земельної ділянки площею 3,75 га.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії І- ЧН № 026303, виданий 21 вересня 2001 року Григорівською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Григорівської сільської ради, громадянину ОСОБА_5, який мешкав в с. Григорівка, вул. Слобода, № 92, і який помер 01 березня 1999 року, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 486, скасувавши запис про його державну реєстрацію.

Визнати за ОСОБА_4 право на 2/3 частини земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, загальний розмір якої складає 4,0 в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Шевченка с. Григорівка, Бахмацького району, Чернігівської області, яка належала громадянину ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0087540, виданого 20 вересня 1996 року на підставі розпорядження Бахмацької РДА від 20.08.1996 року, який помер 01 березня 1999 року, як спадкоємцем за заповітом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право оскаржити рішення суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя :