Справа № 318/1895/17 Номер провадження №2-о/318/49/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2017 р. м. Кам'янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Комишньої Н.І.,

при секретарі Борисенко П.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янка-Дніпровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значенняв якій вона зазначає, що 21.04.1987 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського управління юстиції у Запорізькій області між нею та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб за відповідним актовим записом № 36, але при видачі цього свідоцтва, внаслідок неправильного перекладу на українську мову по батькові чоловіка заявниці в свідоцтві про шлюб замість правильного «ОСОБА_3» було записано «ОСОБА_3». 30.12.1997 року в результаті приватизації ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право власності на квартиру розміром 43,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Крім цього, на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області № 136 від 25.10.1994 року ОСОБА_3 була передана земельна ділянка розміром 0,12га, яка розташована на території м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, ділянка НОМЕР_1 СОТ «Дубрава». ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті залишились спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка розташована на території м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, ділянка НОМЕР_1 СОТ «Дубрава». Заповіту за життя ОСОБА_3 не складав. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є заявниця, як дружина та донька ОСОБА_2. В 2000 році після смерті свого чоловіка, заявниця прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користування всім майном, а саме, квартирою та земельною ділянкою. Заявниця продовжувала користуватися вищезазначеним майном, проживала в квартирі та обробляла земельну ділянку, сплачувала та сплачує по теперішній час всі комунальні платежі та інше. Заяву про прийняття спадщини не подавала, так як вважала себе особою, яка прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживала спільно з чоловіком, розпоряджалася та користувалася його майном. З часом, звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, де було заведено спадкову справу, заявниця отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з роз'ясненням про необхідність надання доказів того, що вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого та необхідністю підтвердження факту родинних зв'язків з померлим. Донька заявниці, ОСОБА_2, дій направлених на прийняття спадщини не прийняла, заяву про прийняття спадщини не подавала, спадщину не прийняла. Таким чином, для оформлення спадщини, виникла необхідність в встановленні юридичного факту прийняття спадщини, встановлення родинних зв'язків. Оскільки спору щодо спадщини не існує, то такий факт встановлюється в порядку окремого провадження.

Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1, є дружиною ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та того, що ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

В судове засідання заявниця не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу за її відсутністю, заяву підтримує у повному обсязі.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, але перебування у шлюбі жінки та чоловіка не свідчить про наявність між ними родинних відносин.

Родинні відносини (спорідненість) - зв'язок між людьми, заснований на походженні однієї особи від іншого (пряма спорідненість) або різних осіб від спільного предка.

Родичі - особи, пов'язані між собою кровною спорідненістю. Родичами є: прадід (прабаба), дід (баба), батько (мати), син (дочка), онук (онучка), правнук (правнучка), брати і сестри, дядьки (тітки), племінники (племінниці).

Подружжя - це особи, які перебувають в особливих сімейно-шлюбних відносинах, що відображає договірну сутність подружніх відносин на відміну від родинних відносин. Тому подружні стосунки завжди тимчасові, родинні - вічні.

Норми цивільного законодавства відрізняють осіб, які проживають однією сім'єю та пов'язані кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами.

Про це зроблені висновки і в Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") №5-рп/99 від 3 червня 1999 року (справа №1-8/99).

Сімейний кодекс України визначає родичів за походженням (кровним спорідненням) та забороняє реєстрацію шлюбу між родичами (ст.26 СК України).

Отже, поняття "подружжя", "родина" та "родичі" не є тотожними, а тому не може бути встановлений факт родинних відносин між чоловіком та жінкою, які перебувають у зареєстрованому шлюбі та не перебувають у кровному спорідненні між собою.

Подружжя не перебуває у кровному спорідненні, тому встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено.

У зв'язку із викладеним розгляд судом вимог про встановлення факту родинних відносин між дружиною та чоловіком нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Таким чином, в задоволенні вимог щодо встановлення факту родинних відносин, що ОСОБА_1, є дружиною ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року необхідно відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_4)народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 виданого Кам'янсько-Дніпровським РС УДМС України в Запорізькій області у 2015 року (а.с.5).

21.04.1987 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам»янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області, та видано свідоцтво про шлюб 25.03.2016 року повторно на підставі актового запису № 36 від 21.04.1987 року серія НОМЕР_3. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловіку "ОСОБА_3", дружині "ОСОБА_1" (а.с.6).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 14.04.2000 року (а.с. 11).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про шлюб, яке було видане повторно 25.03.2016 року, тобто пізніше ніж свідоцтво про смерть, в написанні по батькові ОСОБА_3 була допущена помилка та зазначено «ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві приватної сумісної власності належить квартира розміром 43,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 30.12.1997 року на підставі розпорядження від 23.12.1997 року за № 240 (а.с. 7).

На підставі рішення Кам'янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області № 136 від 25.10.1994 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 0,12 га, яка розташована на території м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, ділянка НОМЕР_1 СОТ «Дубрава», що підтверджується державним актом на право приватної власності від 08.12.1994 року серії ЗП (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 02.10.1987 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 06.12.2008 року (а.с. 14,17).

Як вбачається з копії паспорта заявниці вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 20.07.1987 року (а.с.5 зворот).

Відповідно довідки Виконавчого комітету Кам»янсько-Дніпровської міської ради від 19.10.2016 року за № 6334, що видана ОСОБА_1, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року мешкав по день смерті без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Кам"янсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізькій області ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2017 року № 467/02-31 ОСОБА_1 09.08.2017р. звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з тих підстав, що ОСОБА_1 не надала належних доказів на підтвердження родинних зв'язків з померлим та доказів прийняття спадщини (а.с. 18).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також: дитина померлого, яка народилася після його смерті, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем: вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батьку.

Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року) діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, фактичний вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 2 постанови № 7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за 'наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.256 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, вказаний факт підтверджується наявністю у володінні спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,земельну ділянку розміром 0,12га, яка розташована на території м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, ділянка НОМЕР_1 СОТ «Дубрава» її проживання та утримання майна.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту того, що заявниця прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном має юридичне значення, суд частково задовольняє заяву ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.15, 27, 31, ч.1 ст.256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.І.Комишня