АПЕЛЯЦІЙНИЙСУДМІСТАКИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року

в с т а н о в и л а:

Справа № 753/22214/16-ц
№ апеляційного провадження № 22-ц/796/11216/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Є.І. Вовк
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 через свого представника подала апеляційну скаргу, просить ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування зазначила, що суд першої інстанції повертаючи їй позовну заяву у зв'язку із неусуненням недоліків не врахував ту обставину, що позивачем було усунуто зазначені в ухвалі недоліки у визначений судом строк, що підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи. Вважає, що суд першої інстанції передчасно повернув їй позов, оскільки у нього не було відомостей щодо дати отримання позивачем копії ухвали, поштове повідомлення без вручення повернулося до суду. Вказала також на те, що була позбавлена можливості ознайомитися із копією ухвали в ЄДРСР, оскільки станом на 27.09.2017 року ухвали по вказаній справі були відсутні в реєстрі. Також зазначила, що зверталася до суду із двома позовними вимогами, одна з яких - про розірвання шлюбу, яка не взята судом до уваги та не відображена в ухвалі суду, що також є процесуальним порушенням.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції він нього не надходило. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України. Його неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було залишено без руху і надано п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Як недолік суд зазначив, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме: не вказано поштового індексу щодо адреси відповідача; не вказано номеру засобу зв'язку відповідача; відсутнє обґрунтування та зазначення доказів щодо розміру доходів позивача та відповідача.

Згідно до супровідного листа копія ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року вперше була направлена на адресу позивача 12.12.2016 року, та вдруге 10.05.2017 року (а.с.8,11). Доказів того, що ухвала суду направлялась позивачці 12.12.2016 року матеріали справи не містять.

Як вбачається, у матеріалах справи наявний конверт про повернення 15.06.2017 року поштового відправлення до суду без вручення адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.13, штамп Дарницького районного суду про одержання конверту 15.06.2017 року).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів повернуто позивачу.

Так, повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач будучи належним чином повідомленою про залишення позову без руху, зазначених в ухвалі суду недоліків не усунула. При цьому суд послався на висновок викладений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року, суд зазначив, що сторона позивача протягом 6 місяців не надсилала до суду будь - яких клопотань чи повідомлень, не просила суд продовжити строк наданий для усунення недоліків.

Проте, такі висновки суду не відповідають наявним у матеріалах справи доказам. Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, або несплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, що і було зроблено судом першої інстанції.

Так, частиною 2 статті 119 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Отже, із наведеної норми закону вбачається, що індекс та номери засобів зв'язку зазначаються позивачем якщо такі відомі. Наявність чи відсутність доказів щодо розміру доходів позивача та відповідача, їх обґрунтованість підлягає встановленню судом під час розгляду справи по суті, що у подальшому буде слугувати підставою для задоволення чи відмови у задоволенні позову.

Разом з тим, суд не звернув увагу на позовну вимогу ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, недоліків щодо цієї вимоги в своїй ухвалі від 12.12.2016 року не зазначав, а тому повинен був вирішити питання щодо відкриття провадження в цій частині позовних вимог, оскільки зазначена вимога залишена судом без уваги та станом на сьогодні не вирішена. Матеріали справи не містять доказів того, що суд першої інстанції виділив позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в окремі судові провадження.

Отже, судом першої інстанції належним чином даних обставин не з'ясовано, оцінку їм не надано, залишення судом позовної заяви без руху із зазначених підстав не ґрунтується на вимогах закону та порушує права позивача, а тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позову заявнику.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», не допускається повернення позовної заяви у справі з мотивів, не передбачених законом.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про залишення позову без руху від 12.12.2016 року вперше була направлена позивачу 12.12.2016 року, однак будь - яких доказів щодо отримання її копії позивачем матеріали справи не містять. Згодом, за спливом п'яти місяців суд повторно 10.05.2017 року направив копію ухвали від 12.12.2016 року позивачу. Вказане поштове повідомлення повернулося до суду 15.06.2017 року без вручення із відміткою «за терміном зберігання».

Як зазначає ОСОБА_2, копія ухвали про залишення позову без руху була отримана нею у приміщенні суду 15.06.2017 року, про що вона написала розписку. Отже, строк на усунення недоліків, які зазначив суд у своїй ухвалі слід відраховувати з 15.06.2017 року, а тому суд першої інстанції повинен був з урахування наданого п'ятиденного строку позивачу для усунення недоліків вирішувати питання щодо відкриття провадження у справі чи повернення позову лише за спливом цього строку, а саме 21.06.2017 року, оскільки останнім днем усунення недоліків було 20.06.2017 року.

Посилання суду на висновок викладений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року щодо належності повідомлення позивача у разі повернення конверта із відміткою «за закінченням терміну зберігання» колегія суддів вважає недоцільним.

Разом з тим, із відповіді Дарницького районного суду м. Києва на запит ОСОБА_1 вбачається, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2016 року направлялася ОСОБА_2 лише один раз, а саме 11.05.2017 року, тобто через п'ять місяців після її постановлення, що є порушенням норм процесуального права, яке потягло за собою постановлення судом незаконної ухвали.

Крім того, із відповіді Дарницького районного суду м. Києва на запит ОСОБА_1 та відповіді ДП «Інформаційні судові системи» на запит ОСОБА_1 вбачається, що ухвали суду від 12.12.2016 року та 16.06.2017 року були відправлені до ЄДРСР суддею Вовк Є.І. лише 25.09.2017 року.

Отже, суд першої інстанції зазначаючи у своїй ухвалі про повернення позову про недобросовісність позивача та розумний строк упродовж якого повинна розглядатися справа судом, не звернув увагу на зазначені вище порушення, які призвели до тривалого перебування справи у провадженні суду без руху, оскільки фактично позивач була позбавлена можливості отримати інформацію про наявність ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, суд першої інстанції повертаючи позовну заяву дійшов передчасного висновку про те, що позивачем станом на 16.06.2017 року не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 12.12.2016 року, оскільки позивачем у визначений п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху було направлено 19.06.2017 року до суду заяву про усунення недоліків з детальним викладенням обставин та позовну заяву з відповідними додатками.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив порядок встановлений законом для повернення позовної заяви, передчасно повернув позовну заяву позивачу посилаючись на те, що позивач не усунула зазначених в ухвалі суду недоліків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, ця ухвала не може бути залишена в силі, вона підлягає скасуванню з передачею питання щодо відповідності позовної заяви вимогам закону та щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_1, задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: