Справа № 367/3213/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2, заінтересована особа: Відділ реєстрації цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшла зазначена заява, яку заявник мотивує тим, що з літа 2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 став проживати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім?єю. Від сумісного проживання у них 30 серпня 2016 року народилась у м. Донецьку дочка ОСОБА_4.

Просив встановити факт народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши її батьків в порядку відповідно до ст. 126 СК України: мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України; батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження. Визначити прізвище дитини за прізвищем батька «Іващенко».

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні просив задовольнити заявлені вимоги.

Заінтересована особа - Відділ реєстрації цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Пунктом 7 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 61 від 04.11.2016 року ОСОБА_3 народила дівчинку в «ЦГКБ» №3 м. Донецьк 30.08.2016 року.

Представник заявника звернувся до Ірпінського міського відділу державної Реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою з приводу реєстрації народження дитини жіночої статі народженої 30.08.2016 року ОСОБА_3, однак листом від 24.05.2017 року №950/16.28-37 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про народження.

Так походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. свідоцтво про шлюб батьків до суду не пред'явлено.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними між народними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч.1 статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (ст. ст. 58, 59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом ч. 1 цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Так походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Свідоцтво про шлюб до суду сторонами не було подано.

Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин існують підстави для встановлення факту народження у ОСОБА_3, 30.08.2016 року, дівчинки вагою 3200 г, місце народженням Донецьк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 57, 60, 208, 209, 212-215, 234-235, 256-259, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2, заінтересована особа: Відділ реєстрації цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, 30.08.2016 року, місце народження м. Донецьк, від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, зареєстрованої за адресою:м. Донецьк, Будьонівський район, вул. Огнева, буд. 45.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Зобовязати Ірпінський міський відділ державної Реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєструвати народження дитини та видати свідоцтво про її народження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя ОСОБА_5