Справа № 524/4612/17
Провадження №2/524/2022/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.

при секретарі Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 з позовом про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.08.2009 року у частині накладення арешту на квартиру за адресою м. Кременчук, вул. Вадима Пугачова (Московська) АДРЕСА_1, як на належну ОСОБА_2 та зняти арешт з квартири, за адресою Полтавська обл., м. Кременчук, вул., ОСОБА_3 (Московська)АДРЕСА_2, накладений на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.08.2009 року, зареєстрований 21.08.2009 року за №8989200 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 04 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у державному реєстрі правочинів 04.08.2009 року за № 3560148 .

Відповідно до п. 1 Договору купівлі-продажу ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_3.

Право власності на квартиру було зареєстроване у електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.08.2009 року.

21.08.2009 року на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.08.2009 року. було зареєстроване обтяження майна, належного ОСОБА_2 у тому числі було помилково накладено арешт на квартиру, належну на праві власності ОСОБА_1

Станом на дату реєстрації обтяження 21.08.2009 року та на дату постановлення ухвали від 17.08.2009 року власником квартири був ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2009 року.

Вказував, що безпідставне обтяження майна позивача, а саме квартири, яка належать позивачеві на праві власності, перешкоджає позивачеві, як власнику, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження власністю.

Позивач в судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи за відповідача та представника відповідача, вимоги позовної заяви визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно дост. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правиламист. 10 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 04 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у державному реєстрі правочинів 04.08.2009 року за № 3560148.

Відповідно до п. 1 Договору купівлі-продажу ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_3.

Право власності на квартиру було зареєстроване у електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.08.2009 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.08.2009 року

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 21.08.2009 року на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.08.2009 року. було зареєстроване обтяження майна, належного ОСОБА_2 у тому числі було накладено арешт на квартиру, належну на праві власності ОСОБА_1

Станом на дату реєстрації обтяження 21.08.2009 року та станом на дату постановлення ухвали Крюківським районним судом м. Кременчука від 17.08.2009 року власником квартири був ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2009 року.

У відповідності до ст.ст. 316, 317, 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У ст. 4 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, за заявою особи яка брала участь у справі. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з відповідним позовом про зняття з нього арешту. У рішенні суду зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).

Пункт 1 Постанови Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 передбачає, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Зважаючи на той факт, що позивач є власником квартири, за адресою Полтавська обл., м. Кременчук, вул., ОСОБА_3 (Московська)АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2009 року, а право власності на квартиру зареєстроване у встановленому порядку за ОСОБА_1 11.08.2009 року, та арешт на вказану квартиру, як на майно належне ОСОБА_2 було зареєстровано 21.08.2009 року на підставі ухвали суду від 17.08.2009 року, тобто після того як ОСОБА_1 набув на неї право власності, позов підлягає задоволенню, оскільки накладений арешт перешкоджає позивачу у здійсненні прав власника по володінню користуванню та розпорядженню належним йому майном.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн. тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст.10,11,57,60,88,209,212-215,217,224-226 ЦПК України; ст.ст.15,16, 316,317,328,334,391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.08.2009 року, у частині накладення арешту на квартиру за адресою м. Кременчук, вул. Вадима Пугачова (Московська) АДРЕСА_1, як на належну ОСОБА_2 та зняти арешт з квартири, за адресою Полтавська обл., м. Кременчук, вул., ОСОБА_3 (Московська)АДРЕСА_2, накладений на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.08.2009 року, зареєстрований 21.08.2009 року за №8989200 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: