Справа № 523/4480/17
Провадження №2/523/2789/17
"13" липня 2017 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді Виноградової Н.В.,
при секретарі Юденко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами в яких просить розірвати трудовий договір, який було укладено між нею та відповідачем з підстав передбачених ст. 38 КЗпП України. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.12.2007р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений трудовий договір. У червні 2014р., у звязку з проведенням антитерористичної операції в Луганській області та неможливістю проживати в м. Антрацит позивачка разом зі своєю родиною змінила місце проживання та переїхала до м. Одеса. З метою розірвання трудового договору вона звернулася до відповідачки та навіть дійшли згоди про розірвання трудового догоовру за згодою сторін, проте трудовий договір до цього часу не розірваний, що є порушенням прав позивачки на працю. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.
Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином - оголошення у пресі «Одеські вісті» та «Урядовий кур'єр», жодних клопотань, заперечень до суду не надавала.
За письмовою згодою позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживаючи за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.12.2007р. уклала трудовий договір з ФОП ОСОБА_2, що також підтверджується трудовою книжкою (а.с.8,10)
В звязку з проведенням антитерористичної операції в Луганській області, ОСОБА_1 змінила своє місце проживання та переїхала в м. Одеса, де була 27.03.2015р. взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО.
З метою розірвання трудового договору вона звернулася до відповідачки та навіть дійшли згоди про розірвання трудового договору за згодою сторін, проте на час розгляду справи до суду не представлено даних про розірвання трудового договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Вирішуючи виниклий спір суд виходить з наступного обґрунтування.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 21 КзПП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
У відповідність до п. 4 ст. 36 КзПП України однією з підстав розірвання трудового договору є ініціатива працівника. Ст. 38 КзПП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у звязку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи ( ст. 7 ч.4 Закону).
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем.
Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги статус позивача внутрішньо переміщена особа, яка змушена залишити своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, яка має право на звільнення з займаної посади за власним бажанням, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,64,209,212,214,215,218,224-227 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору задовольнити.
Розірвати трудовий договір між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 з 27.03.2017р., за власним бажанням, у звязку з переїздом на нове місце проживання, згідно ст.38 КЗпП України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя