АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5408/17 Справа № 198/294/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Пищиди М.М.

суддів: Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря:Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" на ухвалу Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" м. Київ про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Ю»рївського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" м. Київ про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів.

Позивач звернувся із заявою до суду про забезпечення позову в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, в межах суми позовних вимог, в розмірі 12 568, 50 грв., що належать ТОВ «Єврокар Україна».

Ухвалою Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року задоволено заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" м. Київ про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів.

Накладено арешт на грошові кошти, в межах суми позовних вимог, в розмірі 12 568, 50 грв. (дванадцять тисяч пятсот шістдесят вісім грв. пятдесят коп.), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» , розташованому за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, буд. , 7 офіс 169, код ЄРПОУ 40481805 та знаходяться на банківському рахунку останніх № 9, відкритому в АТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805.

Визначено стягувача за цією ухвалою суду - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визначено боржника за цією ухвалою суду - Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» код ЄРПОУ 40481805, юридична адреса - 02099, м. Київ вул. Бориспільська буд. 7 офіс 169.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ТОВ «Єврокар Україна», звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про її скасування та відмовити у задоволені заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Частина 1 ст. 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обовязки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст. 60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Із всіх доказів, що висвітлюють події за яких позивач сплатив 07.04.2017 року згідно квитанції грошові кошти в сумі 12 568, 50 грн. (ас. 13), вбачається, що у відповідача можливо у майбутньому може виникнути обовязок щодо повернення грошової суми в розмірі 12 568, 50 грв. і такі обставини остаточно підлягають доказуванню у судовому засіданні, але для вирішення питання про вжиття заходів по забезпеченню позову для суду достатньо такої інформації задля виключення обставин за яких позов міг бути предявлений завідомо до неналежного відповідача та не стосується захисту прав споживачів. Отже, такі обставини відсутні на час вирішення клопотання.

В даному випадку у відповідача може бути відсутнє майно, зокрема грошові кошти, оскільки як вбачається з наданих позивачем доказів, а саме інформації з офіційного веб-порталу «Судова влада», посилання на яку наведено в заяві про забезпечення позову, до ТОВ «Єврокар Україна» предявляють позовні вимоги й інші позивачі, захищаючи свої права як споживачі.

З огляду на дане, грошові кошти наявні у відповідача можуть бути безперешкодно перераховані будь-кому, що може зробити неможливим, або значно утруднити виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду.

Таким чином, існує реальна загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас обраний заявником захід забезпечення позову співрозмірним із заявленими вимогами, оскільки розмір грошових коштів на які позивач просить накласти арешт не перевищує заявлену ним до стягнення суму та відповідає предмету позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку задовольняючи заяву про забезпечення позову, оскільки арешт визначеної суми коштів, які знаходяться на рахунку відповідача не суперечить вимогам закону і не блокує роботу за даним рахунком. Накладення арешту на грошові кошти ТОВ » Єврокар Україна» саме в межах заявлених позовних вимог, без обмеження права володіти ними, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересам відповідача.

Суд враховує, що вимога про забезпечення позову спрямована на забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову та збереження належних відповідачу грошових коштів до вирішення справи по суті, а також те, що кошти на розрахунковому рахунку належать відповідачу, а отже наявний ризик того, що відповідач, з метою уникнення виконання рішення суду, в разі задоволення позову, може використати належні йому кошти, чим утруднить чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, Юр'ївський районний суд Дніпропетровської області обґрунтовано постановив ухвалу про задоволення заяви у забезпеченні позову .

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" відхилити.

Ухвалу Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді: