Справа № 182/908/17
Провадження № 2/0182/1813/2017
10.07.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді Тихомирова І.В.
при секретарі - Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа: Друга Нікопольська державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування за законом,-
Позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом.
Свої вимоги мотивує тим, що її батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної власності порівну належить квартира АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. На випадок смерті ОСОБА_3 своїм спадковим майном не розпорядився.
Після смерті батька спадкоємцями першої черги були позивач, її брат ОСОБА_5, та їх мати ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати, ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. На випадок смерті ОСОБА_4 своїм спадковим майном не розпорядилась. Після смерті матері спадкоємцями першої черги залишились її діти: позивач та її брат ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер брат позивача, ОСОБА_5. На випадок смерті ОСОБА_5 своїм спадковим майном не розпорядився.
ОСОБА_1 постійно проживала у вказаній квартирі, вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину. Бажаючи зареєструвати своє право на спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_1, вона звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори.
Однак, листом № 100/01-16 від 16.01.2017 року від держаного нотаріусу отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропуском передбаченого законом строку для прийняття спадщини.
Враховуючи вищевикладене, позивач звернулася до суду з вимогою визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 48,0 кв.м., після смерті її батьків.
В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала.
Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала.
Представник третьої особи на адресу суду надіслав заяву, в якій просив суд розгляд цивільної справи проводити без його участі. (а.с. 31)
Суд вивчивши наявні матеріали справи, дослідивши докази, приходить до наступного.
Пунктом 1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування» встановлено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України від 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Як встановлено судом, дівоче прізвище позивача - «ОСОБА_1», її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.(а.с.6,7,17).
Свідоцтвом про право власності на житло від 09.09.1993 року, виданого Комітетом комунальної власності м. Нікополя визначено, що квартира АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 48,0 кв.м., на праві приватної, спільної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порівну. (а.с.18).
Як підтверджується матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача, ОСОБА_3 (а.с. 8). На випадок смерті ОСОБА_3 своїм спадковим майном, яке складається з 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 не розпорядився.
Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги за законом були його дружина ОСОБА_4 та їх діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Однак ніхто з них у встановлений законом строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати, ОСОБА_4 (а.с. 9), яка своїм спадковим майном за життя не розпорядилась. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги, після смерті матері були її діти: донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_5
Проте ніхто з дітей до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що відкрилася не звернувся.
Так як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли під час дії ЦК Української РСР в редакції 1963 року, до спадщини після їх смерті слід застосовувати саме норми даного матеріального закону.
Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер брат позивача, ОСОБА_5 (а.с. 10), який за життя не залишив жодних заповідальних розпоряджень щодо належного йому майна.
У відповідності до ч. 1 ст. 551 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Актом № 42 від 20.01.2017 року встановлено, що позивач у зазначеній квартирі проживає постійно з 1990 року.(а.с.16).
Тобто позивач вважається такою, що фактично прийняла спадщину, проживаючи до і після смерті рідних у квартирі, що є спадковим майном.
ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець, для прийняття спадщини звернулась з заявою до Другої Нікопольської державної контори.
Листом №100/01-16 від 16.01.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском строку для її прийняття та роз'яснено право звернення до суду.
Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Станом на 18.01.2017 року, згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1, загальною площею 48,0 кв.м. складає 106 500,00 грн.
Факт родинних відносин між позивачем на померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується документально.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, після смерті батьків має право та бажання прийняти спадщину, від спадкування не усувалась, спадкоємців які би виявили бажання прийняти спадщину немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України позовні вимоги оплачені судовим збором.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 529, 549, 551 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст. ст. 10, 11, 14,15, 212, 213-215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть оскаржити рішення суду першої інстанції у такий самий строк з моменту отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Нікопольського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ІНФОРМАЦІЯ_3