Провадження№2/235/2212/17
Справа №235/4880/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді : Величко О.В.,

при секретарі: Долгопольської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління «Покровське» , третя особа : Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі відокремленого підрозділу Покровське відділення управління дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління «Покровське» , третя особа : Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі відокремленого підрозділу Покровське відділення управління дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем по справі перебував у трудових відносинах з 17.11.2008 року по 01.01.2015 року та з 05.01.2015 року по 13.04.2015 року, де працював в якості прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті. Під час роботи на підприємстві отримав професійне захворювання : хронічний бронхіт в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз ЛН-1-11 (один-два) захворювання професійне, встановлене вперше.

Хронічна радикулопатія L5, S1 справа в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом-захворювання професійне, встановлене вперше М-54.1.7.

Хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість 111 ступеня за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Захворювання професійні, встановлені вперше Н 90.3.

29.03.2017 року він був вперше оглянутий на МСЕК за професійним захворюванням. Йому було встановлено за сукупністю 65% втрати професійної працездатності: 22.03.2017 року по 01.04.2018 року 30% хронічний бронхіт; 20% приглуховатість, 15% - хронічний попереково хрестців радикуліт, з 22.03.2017 року визнано інвалідом третьої групи за професійним захворюванням. Згідно акту розслідування причин виникнення професійного захворювання останнє виникло у звязку з подовжувальним періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора важкість праці, пил переважно фібро генної дії, виробничий шум. Причиною професійних захворювань згідно лабораторнго-інструментальних досліджень є запиленість повітря робочої зони з вмістом діоксину кремнію 6,0% складала 196,8 мг/м3 протягом 84% часу робочої зміни Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 90000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 90000 грн.

В судове засідання позивач не з» явився, просив справу слухати без його участі.( а.с. 36).

Представник відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. ( а. с. 30, 39).

Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі відокремленого підрозділу Покровське відділення управління дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в судове засідання не зявився, просили справу слухати без участі представника. ( а. с. 35).

Суд відповідно до ст. 224 ЦПК України постановляє заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує представник позивача, а представник відповідач не з» явився в судове засідання, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем по справі перебував у трудових відносинах з 17.11.2008 року по 01.01.2015 року та з 05.01.2015 року по 13.04.2015 року, де працював в якості прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті. Наказом № 627 ку від 17.04.2015 року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України ( а. с. 8-12).

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 23.02.2017 року професійне захворювання виникло у звязку з подовжувальним періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора важкість праці, пил переважно фібро генної дії, виробничий шум. Встановлено діагноз: : хронічний бронхіт в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз ЛН-1-11 (один-два) захворювання професійне, встановлене вперше.

Хронічна радикулопатія L5, S1 справа в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом-захворювання професійне, встановлене вперше М-54.1.7.

Хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість 111 ступеня за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Захворювання професійні, встановлені вперше Н 90.3. ( а.с. 13-14).

Згідно висновку МСЕК від 29.03.2017 року ОСОБА_1 встановлено за сукупністю 65% втрати професійної працездатності: 22.03.2017 року по 01.04.2018 року 30% хронічний бронхіт; 20% приглуховатість, 15% - хронічний попереково хрестців радикуліт, з 22.03.2017 року визнано інвалідом третьої групи за професійним захворюванням. ( а.с. 15-16).

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Законом України " Про охорону праці", а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров"я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України.

Трудове законодавство не містить положень про звільнення підприємств з небезпечними й тяжкими умовами праці від відшкодування моральної шкоди, завданої їх працівникам такими умовами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.. 14 Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі - Закону) до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов"язаних з роботою. Втрата потерпілим професійної працездатності завжди пов"язана з неможливістю виконувати роботу за своєю професією ( фахом), про що зазначається у висновку медичного органу, який видається потерпілому відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 Закону.

Судом встановлено, що у зв"язку з встановленням у позивача професійного захворювання хронічний бронхіт в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз ЛН-1-11 (один-два) захворювання професійне, встановлене вперше, хронічна радикулопатія L5, S1 справа в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом-захворювання професійне, встановлене вперше М-54.1.7, хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість 111 ступеня за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Захворювання професійні, встановлені вперше Н 90.3. та втрати у зв»язку з цим 65% працездатності, йому було заподіяно моральну шкоду , яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання - , у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров"я.

Оскільки вказане професійне захворювання у позивача виникло у звязку з подовжувальним періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора важкість праці, пил переважно фібро генної дії, виробничий шум, тобто у зв"язку з шкідливими умовами праці на підприємстві, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнав позивач, є наслідком дій умов виробництва, пов"язаних з порушенням Закону України " Про охорону праці".

Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз"яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року " Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" пов"язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Доводи представника відповідача в наданих суду запереченнях про те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконував роботу в шкідливих умовах праці, не приймаються до уваги, оскільки, як встановлено судом, професійне захворювання позивача виникло не у звязку з тривалою працею останнього за професією, а у звязку з шкідливими умовами праці, тобто через порушення роботодавцемст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

При цьому, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають звідповідача обовязку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Доводи представника відповідача , викладені в наданих запереченнях про те, що в даному випадку тільки на медичні органи покладений обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу суд не може взяти до уваги, оскільки відповідно до п. 3.8 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. № 212, висновок МСЕК є одним із доказів, а не єдиним доказом, який розглядається в комплексі з іншими документами і наявними відомостями про потерпілого. Матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення позивачеві в результаті ушкодження здоровя, моральної шкоди й без висновку медичних органів.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237-1 КЗпП України, роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на його відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що професійна працездатність у зв"язку з професійним захворюванням хронічний бронхіт в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз ЛН-1-11 (один-два) захворювання професійне, встановлене вперше, хронічна радикулопатія L5, S1 справа в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом-захворювання професійне, встановлене вперше М-54.1.7, хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість 111 ступеня за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Захворювання професійні, встановлені вперше Н 90.3., втрачена на 65%, виходячи з принципів розумності та обєктивності, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 27000 грн.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору - в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 237-1 КЗпП України, ст..ст. 3,5,7,8,10,14,57-6-,79,88,208-209,212,218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 27000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління «Покровське»

на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: