Справа № 569/4660/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Довбенко Г.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського міського суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 лютого 2006 року між нею та ОСОБА_3 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 127. Від шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На даний час сім»я розпалась, між ними постійно виникають сварки, фактично шлюбні стосунки припинились, у зв»язку з чим, просить їх шлюб розірвати. Стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 грн на кожну дитину та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задоволити. Додатково пояснили, що діти на теперішній час проживають разом з позивачем, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Відповідач є працездатною особою, офіційно працює, не обтяжений утриманням інших осіб, а тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що не бажає розривати шлюб, що сім»я існує, а підстави позову позивачем є надуманими. Щодо стягнення аліментів просив відмовити в позові, оскільки він хоче проживати із дітьми.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року за клопотанням відповідача сторонам по справі надано строк для примирення терміном 2 місяці, по минуванню вказаного терміну позивач наполягала на розірванні шлюбу, відповідач заперечував, вважає, що їх сім»я не розпалась.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 лютого 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиціїї, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 009739, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 127 ( а.с. 4)

Від шлюбу у сторін є спільні діти:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 038768 ( а.с.5);

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 173972 ( а.с.7);

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 236594 ( а.с.6);

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено,що 21 жовтня 2013 року ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_1, що стверджується витягом з ЄРДР від 21.10.2013 року та висновком експерта 1156 від 22.10.2013 року ( а.с. 15, 17)

Також встановлено, що 12.03.2017 року ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_1, що стверджується витягом з ЄРДР від 14.03.2017 року ( а.с. 43,61)

З витягу з ЄРДР від 29.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 ( в період надання терміну для примирення) наніс тілесні ушкодження сину ОСОБА_4М.( а.с. 64).

Враховуючи, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв проти своєї дружини насильницькі дії, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має для них iстотне значення, а тому шлюб мiж стоpонами необхiдно pозipвати.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, то в цій частині позов до задоволення підлягає частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки домовленість сторонами про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує, що з довідки про доходи вбачається, що відповідач, офіційно працевлаштований та працює за цивільно правовим договором з ТзОВ «ДХ-Студія» та отримує заробітну плату ( а.с. 70-71), що свідчить про необхідність стягнення аліментів саме в частці від заробітку (доходу). Також, суд враховує відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

На підставі частини першоїстатті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 23.03.2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 23.03.2017 року по 23.04.2017 року.

На підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-60,88, 212, 213-215,218,223, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити частково

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 10 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського управління юстиції, актовий запис 127- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 (однієї другої) частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 березня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір збір в розмірі 640 ( шістсот сорок ) грн..

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Г.Кучина