У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання незаконним рішення міської ради та визначення способу участі батька у вихованні дитини за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 7 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що перебувала з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Місце проживання дочки ОСОБА_7 згідно з рішенням Новоград-Волинського міськрайонного судуЖитомирської області від 26 березня 2015 року визначено з нею. Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 14 вересня 2016 року № 212 ОСОБА_5 за його заявою визначено час зустрічей з дочкою ОСОБА_7 щовівторка та щочетверга з 18:00 год. до 20:00 год. у присутності матері, кожну другу і четверту неділю місяця з 08:00 год. до 18:00 год. без присутності матері. Проте вона заперечує проти зустрічей відповідача з дитиною за її відсутності, оскільки він міняв місце проживання дітей без її згоди та не повертав, у зв'язку з чим вона зверталась до суду з позовними вимогами про відібрання дитини.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 14 вересня 2016 року № 212 та визначити спосіб участі батька у вихованні малолітньої ОСОБА_7 шляхом побачень один раз на тиждень у неділю з 15:00 год. до 18:00 год. у її присутності.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 7 лютого 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди, вірно застосувавши положення ст. ст. 19, 141, 142, 153, 157-159 СК України, Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області прийнято в межах повноважень, які надано законодавством органу опіки і піклування, і воно повністю відповідає інтересам дитини та не може завдати шкоди її фізичному та психічному здоров'ю, а навпаки, сприятиме різносторонньому розвитку дитини.

Посилання касаційної скарги на неправомірну поведінку ОСОБА_5 не є підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки ці доводи стосуються взаємовідносин батьків щодо участі у вихованні дитини до прийняття оскарженого рішення органом опіки і піклування.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 7 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
О.В. Закропивний С.П. Штелик