Справа № 301/2702/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів: Кондора Р.Ю., Куштана Б.П.

при секретарі: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Іршавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту та заяви про скасування заповіту,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що 07 січня 2015 року померла його бабця ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами під № 163 у с. Хмільник Іршавського району Закарпатської області. 02 лютого 1990 року померла його мама ОСОБА_5 (ОСОБА_4, ОСОБА_1) ОСОБА_6. У зв'язку з її смертю він (позивач) та ОСОБА_2 спадкують за правом представлення. 26 лютого 2016 року він з метою прийняття спадщини після смерті бабці звернувся до Іршавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де 29.12.2016 року отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 22 травня 2002 року залишила заповіт на все належне їй на день смерті майно на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_2, який посвідчено 22.05.2002 року секретарем Кам'янської сільської ради реєстром №44 .

З матеріалів спадкової справи він дізнався, що 21 січня 2009 року бабця ОСОБА_4 у Кам'янській сільсьій раді склала на його користь заповіт, посвідчений 21.01.2009 року секретарем Кам'янської сільської ради ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі під № 02, яким на випадок своєї смерті заповіла все майно, яке на день смерті належатиме їй та на яке вона матиме право. 11.02.2009 року вказаний заповіт внесено до Спадкового реєстру.

В матеріалах спадкової справи є заява від імені ОСОБА_4 від 06.07.2009року, адресована сільському голові ОСОБА_5, в якій вона просить скасувати заповіт, посвідчений нею 21.01.2009 р. за № 02.

Заповіт від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, який посвідчено 22.05.2002 року секретарем Кам'янської сільської ради за реєстром № 44 та заява від імені ОСОБА_4 від 06.07.2009 року про скасування заповіту, складеного нею на його користь по формі і змісту не відповідають чинному законодавству.

Так, у заяві про скасування заповіту не зазначено дати та місце народження ОСОБА_4, її ідентифікаційний номер, час складення заяви, ким вона написана, чи прочитана їй вголос.

Спірний заповіт та заява про скасування заповіту не написана бабцею власноручно. Спірний заповіт надруковано на технічній друкарській машинці, а заява написана молодою особою. У 2009 році бабці виповнився 81 рік, в неї була тряска рук, вона не могла нормально тримати в руках вилку, рівно писати. Дана заява написана рівним акуратним шрифтом, що є підтвердженням того, що ОСОБА_4 її не писала.

Ні у спірному заповіті, ні у заяві не зазначено, що вони написані замість неї іншою особою з її слів і ці документи прочитано вголос.

Посадова особа , яка посвідчувала заповіт на користь ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_4 про скасування заповіту, повинна була посвідчити особу ОСОБА_4 та встановити дієздатність за паспортом чи іншим документом, який би посвідчує особу ОСОБА_4. Оскільки у спірному заповіті та у заяві про скасування заповіту не зазначено час та місце складання цих документів, дату народження заповідачки, а також не зазначено дату та місце її народження у Спадковому реєстрі при внесенні цих документів до Спадкового реєстру, то є підстави вважати що при складанні цих документів та посвідченні секретарем виконкому підпису ОСОБА_4 на них, у секретаря виконкому не було паспорта ОСОБА_4.

У разі відсутності паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу заявниці секретар сільської ради зобов'язана була відкласти вчинення нотаріальної дії (ч. 1 ст. 42, ст. 46 ЗУ «Про нотаріат»).

Спадковий реєстр в Україні існує з 01.12.2000 року. Спірний заповіт на користь ОСОБА_2 було складено 22.05.2002 року, але внесено до спадкового реєстру тільки 09.10.2007 року. Заяву про скасування заповіту було складено 06.07.2009 року, а внесено в реєстр тільки 13.11.2009 року. Заповіт на користь ОСОБА_2М від 22.05.2002 року внесено в реєстр після написання заяви про скасування заповіту. Несвоєчасне внесення до спадкового реєстру заповіту на користь ОСОБА_2 та заяви про скасування заповіту є підставою для визнання їх недійсними та є підставою вважати, що заповіт на користь ОСОБА_2 та заява про скасування заповіту не відповідали внутрішній волі заповідача. Незаконні заповіт на користь ОСОБА_2 та заява про скасування заповіту порушують право позивача на отримання у власність спадкового майна та не відповідають волі спадкодавця ОСОБА_4.

З врахуванням наведеного просив визнати недійсними та скасувати заповіт від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, який посвідчено 22.05.2002 року секретарем Кам'янської сільської ради за реєстром № 44 та скасувати його реєстрацію у спадковому реєстрі; заяву від імені ОСОБА_4 від 06.07.2009 року адресовану сільському голові ОСОБА_5 про скасування заповіту, складеного нею та посвідченого 21.01.2009 р. за №02 та скасувати її реєстрацію у спадковому реєстрі.

Рішенням Іршавського районного суду від 07 лютого 2017 року, в яке ухвалою від 28 березня 2017 року виправлено описку, в задоволенні заявленого позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив його з недоведеності.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справам та ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що 07 січня 2015 року померла бабка позивача ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, село Хмільник, 163.

За життя ОСОБА_4 22 травня 2002 року залишила заповіт, яким все її майно, яке буде їй належати на день смерті і на яке вона буде мати право, в тому числі і один цілий житловий будинок з надвірними будовами, який знаходиться в с. Хмільник №163 Іршавського району Закарпатської області заповіла ОСОБА_2М, який посвідчено 22.05.2002 року секретарем Кам'янської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №44. Даний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі 09.10.2007 року (а.с.15-16 спадкової справи).

21 січня 2009 року ОСОБА_4 склала новий заповіт, яким все її майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона буде мати право, заповіла ОСОБА_1 Даний заповіт посвідчено 21.01.2009 року секретарем Кам'янської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №02 та зареєстровано в Спадковому реєстрі 11.02.2009 року. (а.с.17- 18 спадкової справи).

06 липня 2009 року ОСОБА_4 на імя сільського голови ОСОБА_5 подала заяву в якій вона просить скасувати заповіт, посвідчений нею 21.01.2009 року за №02. Справжність підпису ОСОБА_4 на даній заяві посвідчено секретарем Кам'янської сільської ради ОСОБА_7, який зроблено у її присутності. Особу, яка підписала документ установлено, що зареєстровано в реєстрі за №20. Дана заява зареєстрована в Спадковому реєстрі 13.11.2009 року.(а.с.19-20 спадкової справи).

Відповідно до статті 534, 541 ЦК УРСР (яка діяла на момент складання оспорюваного заповіту від 22.05.2002року ) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям; заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Згідно зі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України і підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (ст. 1247 ЦК України).

Згідно зі ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь - який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно зі ч.6 та ч. 7 ст. 1254 ЦК України скасування заповіту, внесення до нього змін проводяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін проводяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи встановлено, заповідачем ОСОБА_4 після складення заповіту від 22.05.2002 року на імя ОСОБА_2, 21.01.2009 року складено новий заповіт на імя ОСОБА_1, який, згідно приписів ч.ч. 1-3 ст. 1254 ЦК України, скасовує попередній заповіт від 22.05.2002 року і не відновлює його.

З врахуванням наведеного, заповіт від 22.05.2002 року у даному випадку взагалі не може бути предметом розгляду і предметом спору у справі, оскільки такий скасований і не тягне за собою будь яких юридичних наслідків, а тому вимоги позивача в цій частині є безпідставними.

Щодо заявлених позовних вимог про визнання недійсною заяви ОСОБА_4 від 06.07.2009 року про скасування заповіту від 21.01.2009 р. за №02 та скасування її реєстрації у спадковому реєстрі колегія суддів виходить з наступного.

На момент подання ОСОБА_4 оспорюваної заяви від 06.07.2009 року була чинною Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом МЮ від 25 серпня 1994р. №22/5, зареєстрована в МЮ України 26 жовтня 1994 року за №256/466 (надалі Інструкція), яка врегульовувала порядок дій даної посадової особи при отриманні заяви про скасування заповіту.

Відповідно до п.п.38-40-1 Інструкції заповідач може в будь-який час змінити або скасувати заповіт, подавши про це заяву до виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів. У випадку одержання посадовою особою виконавчого комітету заяви про скасування чи зміну заповіту, так само як і одержання нового заповіту, який відміняє чи змінює раніше посвідчений заповіт, посадова особа виконавчого комітету робить про це відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, в алфавітній книзі обліку заповітів і відповідний напис на примірнику заповіту, який зберігається у виконавчому комітеті Ради народних депутатів. Якщо заповідач подасть примірник заповіту, який знаходиться у нього, то відповідний напис про скасування чи зміну заповіту робиться і н цьому примірнику, після чого він разом із заявою (якщо заповіт скасовано заявою) приєднується до примірника, який зберігається у виконавчому комітеті відповідної Ради народних депутатів. Справжність підпису на заяві про скасування чи зміну заповіту повинна бути нотаріально засвідченою. Якщо заповіт, який скасовується чи змінюється, посвідчений посадовою особою іншого виконавчого комітету або нотаріусом, то заява про скасування чи зміну його направляється заповідачем або посадовою особою виконавчого комітету у той виконавчий комітет тієї Ради народних депутатів, у державну нотаріальну контору, тому приватному нотаріусу, які посвідчили заповіт, або у державний нотаріальних архів, де зберігається заповіт.Відомості про посвідчення посадовими особами заповітів підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, передбаченому Положенням про Спадковий реєстр.

З матеріалів справи вбачаєтьсся, що заповідач ОСОБА_4І, мешканка с. Хмільник,163 06.07.2009 року на ім'я сільського голови ОСОБА_5 подала письмову заяву, в якій вона просить скасувати заповіт, посвідчений нею 21.01.2009 за №02.

Справжність підпису ОСОБА_4 на даній заяві належним чином посвідчено секретарем Кам'янської сільської ради ОСОБА_7, який зроблено у її присутності. Особу, яка підписала документ установлено. Дану нотаріальну дію зареєстровано в реєстрі за №20, стягнуто відповідну плату.

На примірнику заповіту від 21.01.2009 за №02, який зберігався у виконавчому комітеті Ради народних депутатів секретарем сільської ради ОСОБА_7В зроблено відмітку про скасування даного заповіту (а.с.18 спадкової справи).

З ОСОБА_5 про реєстрацію у Спадковому реєстрі вбачається, що заява ОСОБА_4 про скасування вказаного заповіту зареєстрована в Спадковому реєстрі 13.11.2009 року.(а.с.-20 спадкової справи).

З даного витягу також вбачається, що у ньому зазначено прізвище, імя, по-батькові заповідача (ОСОБА_4), ідентифікаційний номер (НОМЕР_1), дата та місце народження заповідача (02.02.1928, село Хмільник, Іршавський район, Закарпатська область).

Таким чином наведені обставини спростовують посилання апелянта, що посадовою особою, яка вчинила дану нотаріальну дію, не встановлено особу, яка подала заяву про скасування заповіту від 21.09.2009 року.

Не заслуговують на увагу також твердження апелянта, що дану заяву власноручно не писала ОСОБА_4, оскільки таке твердження є припущенням, та не доведено жодними належними і допустимими доказами.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч.4 ст. 60 ЦПК України).

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову, хоча недостатньо його вмотивував.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий :

Судді :