Справа № 521/6163/17
Провадження № 2/521/3479/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Гуревського В.К.
За секретаря Ардаковської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Одеська нова біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до відповідачів, просив суд визнати договір № 919/98 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, дійсним, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини.
Правочин оформлявся на Одеській новій біржі 07 травня 1998 року, був укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Юрієвичем, з другої сторони, всіх істотних умов угоди дотримано.
08 січня 2005 року ОСОБА_7 помер, який був сином ОСОБА_2 від першого шлюбу, та 24 грудня 2005 року помер ОСОБА_6, який був співмешканцем ОСОБА_2 та вони перебували у фактичних шлюбних відносинах. У встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6. На сьогоднішній момент позивачі проживають в спірній квартирі, сплачують комунальні послуги. Враховуючи, що сторони виконали свої обов'язки за договором, позивачі просять визнати у судовому порядку правочин дійсним. В позасудовому порядку позивачі не можуть вирішите це питання.
Позивачі надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягали у повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачів ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Юрієвич, з другої сторони, уклали договір № 919/98 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, 07 травня 1998 року на Одеській новій біржі.
Вищевказана квартира складається із 2-х кімнат житловою площею 27,7 кв. м., загальною площею 42,6 кв. м., та належала в рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло №8-9116 від 27 квітня 1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського виконкому, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 30 квітня 1998 року під № 3099 кн. 175 пр. стор. 71.
Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу № 919/98 від 07 травня 1998 року, укладений на Одеській новій біржі без наступного нотаріального посвідчення договору.
Після укладення зазначеного договору сторони повністю виконали всі його умови. Факт передачі покупної ціни продавцям від покупців, підтверджується пунктом 6 умов зазначеного договору № 919/98, зареєстрованого на Одеській новій біржі, відповідно до якого продавцями отримана сума за відчужувану квартиру.
Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцеві екземпляру договору, другий екземпляр залишений на збереження на біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна - спірної квартири, що зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» і наданий суду, квартира продавцями передана покупцям, суд вважає, що до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Юрієвича перейшло право власності на спірну квартиру, що додатково підтверджується відміткою на договорі КП «ОМБТІ та РОН» про реєстрацію за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Юрієвичем права власності на квартиру від 11 червня 1998 року під № 3099 стор. 71 книга 175 пр. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це житло належало на праві власності відповідачам, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР відповідачі, як власники майна, вправі були здійснювати її відчуження.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, який був розірваний 20 жовтня 1981 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД №437925 від 20 жовтня 1981 року, запис №820.
Від цього шлюбу народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно із свідоцтвом про народження серії І-ЖД №451712 від 30 жовтня 1974 року, запис №1702, де батьками зазначені: мати ОСОБА_9, батько ОСОБА_8.
08 січня 2005 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №406467 від 08 січня 2005 року, запис №277.
У встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6.
Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.
Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1998 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На сьогоднішній момент ОСОБА_1, ОСОБА_2 проживають в спірній квартирі, сплачують комунальні послуги та мають розпорядитися спірним майном, тобто квартирою № 1 в будинку № 11 по вулиці Люстдорфська дорога в м. Одесі, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на Одеській новій біржі, не мають можливості, оскільки одна із сторін правочину померли та відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ГК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
У звязку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7 Юрієвича, тобто однієї із сторін правочину та ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення угоди, а також те, що одна із сторін правочину померли, і така можливість фактично втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивачів шляхом задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 16, 220, 334, 640 ЦК України, ст. ст. 47, 153 ЦК Української РСР (1963 р.), ст. ст. 11, 15, 60, 61, 174, 213, 215, 224-226, 228 ЦПК України, СУД
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати договір № 919/98 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_2, яка складається із 2-х кімнат житловою площею 27,7 кв. м., загальною площею 42,6 кв. м., укладений 07 травня 1998 року на Одеській новій біржі, між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Юрієвичем, з другої сторони, - дійсним.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.К.Гуревський