У х в а л а

іменем україни

21 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІПК» до ОСОБА_1, Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області Василенко Лесі Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3, про визнання припиненим договору іпотеки та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальності «ІПК», поданою його представником Паламарчуком Миколою Андрійовичем, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ІПК» (далі - ТОВ «ІПК») звернулось до суду з позовом, який згодом уточнило, і остаточно просило визнати припиненим з 1 липня 2015 року договір іпотеки, укладений між ТОВ «ІПК» та ОСОБА_1 22 лютого 2013 року; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності, внесені Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області за заявами ОСОБА_1 від 18 листопада 2015 року на земельну ділянку площею 0,8072 га, земельну ділянку площею 0,0368 га, які розташовані на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, а також за заявами ОСОБА_1 від 16 листопада 2015 року на об'єкти нерухомості, а саме: будівлю і літню залу загальною площею 197,4 кв.м, що розташована на території «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив № 2 Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, будівлю ресторану «Дача» загальною площею 697,7 кв.м, які розташовані у «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив № 1 Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, будівлю готелю загальною площею 476,2 кв.м, що розташований у «Дрімленд» судове товариство» обслуговуючий кооператив № 3 Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області та земельну ділянку площею 0,114 га і земельну ділянку площею 0,2896 га, які розташовані на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, з моменту внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно зазначених записів про право власності.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 22 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір безпроцентної позики, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав у борг 2 493 000,70 грн, які зобов'язувався повернути до 22 лютого 2014 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором безпроцентної позики того ж дня між ОСОБА_1 та ТОВ «ІПК» укладений договір іпотеки, за умовами якого товариство передало в іпотеку ОСОБА_1 комплекс, який складається з ресторанного комплексу «Дача» та земельної ділянки загальною площею 1,3933 га, яка розташована у «Дрімленд» садове товариство» на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Оскільки зобов'язання за договором безпроцентної позики ОСОБА_3 1 липня 2015 року виконав у повному обсязі, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 липня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 22 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір безпроцентної позики грошей, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав у борг 2 493 000,70 грн, що еквівалентно 311 898 доларів США, які зобов'язувався повернути до 22 лютого 2014 року.

30 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору безпроцентної позики, згідно з умовами якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 у борг кошти в сумі 5 312 148 грн, що еквівалентно станом на 30 липня 2013 року 664 600 доларів США.

21 листопада 2013 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору безпроцентної позики від 22 лютого 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 у борг 5 688 618 грн, що еквівалентно станом на 21 листопада 2013 року 711 700 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором безпроцентної позики 22 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ІПК» укладений договір іпотеки, за умовами якого товариство передало в іпотеку ОСОБА_1 нежитловий комплекс, який складається з ресторанного комплексу «Дача»: А - ресторанний комплекс «Дача» загальною площею 697,7 кв.м, Б - літня зала, В, П, Р, С, Т - навіси, Г - баня, Д - господарська будівля, Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О - будинки відпочинку, № 1 колодязь та земельні ділянки загальною площею 1,3933 га, які розташовані у «Дрімленд» садове товариство» на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Також судами встановлено, що з 23 листопада 2015 року ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме:

земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) загальною площею 0,8072 га, земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) загальною площею 0,0368 га, які розташовані на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області;

будівлі літньої зали загальною площею 197,4 кв.м, що розташовані на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_3) та знаходиться у «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив № 2 Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області,

будівлі ресторану «ДАЧА», загальною площею 697,7 кв.м, що розташовані на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_4) та знаходиться у «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив № 1 Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області;

будівлі готелю загальною площею 476,2 кв.м, що розташована на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_5) та знаходиться у «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив № 3 Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області;

земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3) загальною площею 0,1104 га та земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_4) площею 0,2896 га, що розташовані на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що іпотекодержатель набув право власності на предмет іпотеки і з 23 листопада 2015 року є власником нерухомого майна, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність припинення іпотеки з 1 липня 2015 року.

Такі висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам, що ними встановлені, і ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 599 УК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом (ч. ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України).

Частиною третьою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом

Статтею 57 ЦПК Українипередбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу(ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

ТОВ «ІПК» обґрунтовував позов виконанням позичальником зобов'язань за договором позики, що є підставою припинення іпотеки з цього часу.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій, дослідивши докази у справі, дали їм належну оцінку і, з урахуванням ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

З досліджених належних і допустимих доказів суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 задовольнив вимоги, які виникли з договору безпроцентної позики, за рахунок предмета іпотеки, що передбачено договором, і зареєстрував за собою право власності на іпотечне майна. Належних і допустимих доказів виконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором позики у іншій спосіб до 23 листопада 2015 року позивач не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 26 липня 2016 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальності «ІПК», подану його представником Паламарчуком МиколоюАндрійовичем, відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: О.В.Кадєтова Г.І.Мостова