Справа №303/2308/17
2/303/1420/17 ряд.стат.звіту №38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Монич В. О.

при секретарі Пуга В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інтереси яких представляє ОСОБА_3 до Копинівецької сільської ради Мукачівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права спільної часткової власності на спадкове майно.

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інтереси яких представляє ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом про визнання права власності по ? частки спадкового майна, а саме : господарської будівлі ? погребу зазначеного в технічному паспорті під літерою А , розташованого в с.Копинівці, 145, Мукачівського району, Закарпатської області, який залишився після смерті 19 вересня 2011 року спадкодавця ОСОБА_5. Позовні вимоги мотивують тим, що 18.09.2011 року помер ОСОБА_5, який являвся чоловіком позивача ОСОБА_2 та батьком позивача ОСОБА_1. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з господарської будівлі ? погріба в с.Копинівці, буд. №145, Мукачівського району. Дане майно він отримав у спадщину за заповітом від 16.02.1979 року. Рішенням Виконавчого комітету Копиновецької сільської ради за №49 від 30.05.2008 року ОСОБА_5 було надано дозвіл на оформлення права власності та реєстрацію житлового будинку в с.Копинівці, вул б/н, буд. №145, Мукачівського району. Однак, ОСОБА_5 за своє життя не оформив право власності на погріб. Спадкове майно складає господарська будівля погріб. Згідно довідки виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району Закарпатської області від 22.03.2017 року №02-09/77 на момент смерті ОСОБА_5 з ним були зареєстровані позивачі та його син ОСОБА_1, який помер 22.04.2016 року. Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, окрім погріба. 22.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку нерухомого майна, а саме : погріба в с.Копинівці, буд. №145, Мукачівського району, однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва, скільки ним не було подано правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Враховуючи те, що вони являються єдиними спадкоємцями за померлим ОСОБА_5, просять визнати їх власниками по ? частки спадкового майна, а саме : господарської будівлі ? погребу зазначеного в технічному паспорті під літерою А, розташованого в с.Копинівці, 145, Мукачівського району, Закарпатської області, який залишився після смерті 19 вересня 2011 року спадкодавця ОСОБА_5.

Позивачі та їх представник подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити з наведених підстав у позовній заяві.

Представник відповідача та третя особа подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ №274555 виданого 20.05.1972 року та свідоцтва про народження серії ІІ-ФМ №427078 ОСОБА_5 являвся чоловіком позивача ОСОБА_2 та батьком позивача ОСОБА_1 (а.с.10-11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФМ №124286 ОСОБА_5 помер 18 вересня 2011 року (а.с.12). На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з господарської будівлі ? погріба в с.Копинівці, буд. №145, Мукачівського району, яке він отримав у спадщину згідно заповіту від 16.02.1979 року (а.с.13). Рішенням Виконавчого комітету Копиновецької сільської ради за №49 від 30.05.2008 року ОСОБА_5 було надано дозвіл на оформлення права власності та реєстрацію житлового будинку в с.Копинівці, вул б/н, буд. №145, Мукачівського району (а.с.19). Відповідно до довідки виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району Закарпатської області від 22.03.2017 року №02-09/77 встановлено, що згідно погосподарської книги №7 за 2011-2015 роки на момент смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18.09.2011 року з ним були зареєстровані його дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_1, які являються позивачами по справі та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 22.04.2016 року (а.с.14). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, відповідно до ст.1268 ЦК України позивачі успадкували погріб в с.Копинівці, буд. №145, Мукачівського району, який залишився після смерті ОСОБА_5. Як свідчить копія технічного паспорту на господарську будівлю погріб, виготовленого станом на 08.04.2017 року на імя замовника ОСОБА_2, даний погріб було побудовано в 1960 році (а.с.16-17). Відповідно до постанови виданої приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2017 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на погріб в с.Копинівці, буд.№145, Мукачівського району, оскільки спадкоємцем не подано правовстановлюючі документи (а.с.15). Згідно ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п.4 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Враховуючи те, що на момент будівництва погріба, а саме станом на 1960 рік, право власності на погріб не реєстрували, то відповідно до вищевказаної норми закону, позивач має право звертатись до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на погріб, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, чим порушуються їх права як єдиних спадкоємців. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Керуючись ст.ст.10, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1277 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 власниками по ? частки спадкового майна, а саме : господарської будівлі ? погребу зазначеного в технічному паспорті під літерою А , розташованого в с.Копинівці, 145, Мукачівського району, Закарпатської області, який залишився після смерті 19 вересня 2011 року спадкодавця ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.О.Монич