Провадження № 2/235/1828/17
Справа № 235/3895/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

при секретарі Муханової В.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу з яким має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із нею та знаходиться у неї на утриманні.

Відповідач не проживає разом із ними з січня 2009 року, який в порушення вимог статей 150, 180 СК України, вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, з дитиною не спілкується, місце проживання його їй невідомо.

На теперішній час вони разом із дитиною мають статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, зареєстрованим місцем проживання яких є АДРЕСА_3, фактично мешкає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2

Вона самостійно піклується про стан здоров'я їх дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З серпня 2014 року відповідач не виявляє батьківської турботи щодо своєї малолітньої дитини, не цікавиться станом здоров'я та розвитком дитини, не приймає участі в її вихованні, підготовці до самостійного життя.

Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини.

Дитина фактично виховується тільки нею, відповідач же свідомо на протязі тривалого часу ухиляється від обов'язків з виховання дитини, покладених на нього СК України.

Фактично вони з дитиною мешкають на підконтрольній Україні території, однак у них виникає необхідність на короткий термін виїжджати на територію проведення АТО для відвідування та гостювання у її старшої дочки ОСОБА_4, яка мешкає за адресою її реєстрації: АДРЕСА_1, і повернутися назад на територію України.

На підставі наведеного позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши суду, що з 2007 по 2009р.р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з ОСОБА_2 має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_2 проживали разом в м. Донецьку до січня 2009 року, після чого він переїхав мешкати до своїх друзів. Батько дитини вихованням дитини не займався, не цікавився її духовним та фізичним розвитком, лише обіцяв відвести до цирку та аквапарку, але так і не виконав своїх обіцянок. З 2012 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, і проживала разом із ним та дитиною в м. Донецьку. У зв'язку з початком бойових дій на Донбасі всі разом у серпні 2014 року переїхали проживати в м. Димитров, де прожили до грудня 2014 року, після чого повернулися додому. У вересні 2014 року був зареєстрований офіційний шлюб з ОСОБА_5, від якого у 2016 році у неї народилась спільна дочка ОСОБА_7. В травні 2017 року всі разом знову переїхали проживати у м. Димитров, де орендують житло. Вихованням дочки ОСОБА_3 займається її теперішній чоловік, якого вона вважає та називає «батьком». ОСОБА_5 водить дитину до театру, на прогулянки. Біологічний батько не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не відвідує та не спілкується із нею. Відповідачу відомо місце проживання дитини, яке вона йому повідомила, а сама вона ніколи не перешкоджала спілкуванню колишнього чоловіка з дитиною. Дочка навчалась в школі-інтернаті м. Димитрова з вересня 2014р. по грудень 2014 року, з січня 2015 року по 25.05.2017р. навчалась в ЗОШ № 150 м. Донецька, а також на теперішній час з 1 вересня 2017 року навчається в ЗОШ № 17 м. Мирнограда. За весь час навчання батько в школу не приходив, успіхами дитини та станом її здоров'я не цікавився,

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.48-50).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за відсутність її представника.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази допитавши свідків та з'ясувавши думку дитини з питання позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копії свідоцтва про розірвання шлюбу сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 2007 року по 16 листопада 2009 року (а.с.5, 26).

Позивачка є матір'ю, а відповідач - батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6).

29 травня 2017 року позивач та малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, взяті на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання яких є АДРЕСА_3 (а.с.7, 9).

Згідно рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 23 вересня 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку з 17.08.2009 року до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10).

Згідно акту контрольного обстеження умов життя неповнолітньої ОСОБА_3 від 16.09.2017р. за адресою: АДРЕСА_2 проживає сім'я з чотирьох чоловік: ОСОБА_1, 1975р.н., ОСОБА_5, 1970р.н., малолітня ОСОБА_7, 2016р.н. Квартира охайна, мебльована, має побутову техніку. Житло відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Для дитини відведена окрема кімната, де знаходяться два ліжка, шафа платяна, стіл письмовий, книжкові полиці, підлога застелена ковдрою, на вікнах - гардини зі шторами. Дитина в родині забезпечена м'яким інвентарем: постільною білизною, подушкою, сезонним одягом, взуттям, продуктами харчування, набором посуду та приладдям для навчання. Комісія прийшла до висновку про те, що для навчання та виховання дитини створені всі необхідні умови, сім'я матеріально забезпечена (а.с.42).

З довідки Загальноосвітній школи-інтернату 1-П ступенів Мирноградської міської ради Донецької області від 09.08.2017р. № 154 вбачається, що за період навчання в ній ОСОБА_3 з 01.09.2014р. по 12.01.2015р. батько ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не брав, її навчанням та здоров'ям не цікавився (а.с.12).

Згідно інформації ЗОШ 1-П ступенів № 17 Мирноградської міської ради про виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2, батьком учениці 4-Б класу ОСОБА_3 від 19.09.2017р. № 346 ОСОБА_3, учениця 4-Б класу, навчається в ЗОШ 1-П ступенів з 1 вересня 2017 року. Мати дівчинки ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню дочки. Взаємовідносини в родині теплі, близькі, довірливі, конфліктних ситуацій не виникає. З вересня 2017 року ОСОБА_2 жодного разу не прийшов у школу, дочкою не цікавиться, не телефонує, не створює умов для її фізичного та психічного розвитку, вихованням не займається, класний керівник не бачила його жодного разу, контакту із сім'єю не має, аліменти не сплачує (а.с.40).

Відповідно до характеристики учениці 4-Б класу ЗОШ 1-П ступенів № 17 ОСОБА_3 остання за місцем навчання характеризується позитивно. Мати ОСОБА_1. та вітчим ОСОБА_5 часто відвідують школу, цікавляться успіхами ОСОБА_3, справами класу. У сім'ї ОСОБА_3 отримує багато любові та уваги і відповідає тим же, в позаурочний час відвідує шкільний кружок вокалу (а.с.41).

Свідок ОСОБА_8 показала, що її син ОСОБА_5 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 2012 року, яка має від першого шлюбу дитину ОСОБА_3. Син з 4 років виховує дитину як свою рідну, приділяє їй достатньо уваги. Весь цей час вона не бачила, щоб біологічний батько дитини піклувався про ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_5 показав, що на протязі п'яти років спільного проживання з ОСОБА_1 він не бачив, щоб батько ОСОБА_3 відвідував її, окрім одного разу в м. Донецьку до початку військових дій на Донбасі, не бере участі в її житті, матеріально їй не допомагає. Вихованням ОСОБА_3 займаються йог дружина ОСОБА_1 та він. Він водить дівчинку у басейн, на тренування, театральний кружок, займається з нею вокалом, відвідує батьківські збори,

Малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, опитаний у судовому засіданні з питання позбавлення батьківських прав її батька ОСОБА_2 у присутності психолога, пояснила суду, що мешкає разом із мамою, вітчимом та молодшою сестрою ОСОБА_7, навчається в 4 класі ЗОШ № 17 м. Мирнограда. В сім'ї склалися добрі, довірливі взаємовідносини. Для неї створені всі умови в квартирі. Саме вітчим якого вона називає «татом», навчає її життю, водить в басейн, займається з нею фізичними вправами. Має епізодичні спогади про свого біологічного батька, з яким не спілкується.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися по здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Як зазначено у ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 зазначеної постанови під ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 2 листопада 2017 року № 038 позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доцільне і відповідає інтересам дочки.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору.

Відповідно до ст. ст. 150, 164, 166, 180 СК України, керуючись ст. ст.15, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Донецька, щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Донецька, на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини проголошені негайно після проголошення судового розгляду 7 листопада 2017 року, повний текст рішення суду виготовлений 13 листопада 2017 року.

Суддя Г.В. Назаренко