РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2081/17

26 жовтня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Олійник П. В.

розглянувши в м.Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 900,00 грн. щомісячно та до досягнення сином повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилась скерувала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилися, представник ОСОБА_3 скерував до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності та у відсутності відповідача, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що сторони, від подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 3 ст.181, ч. 1 ст.183 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, суд вважає за вірне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 900, присуджуючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову.

Таким чином, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 180, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 900 грн. щомісячно починаючи з 03.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в прибуток держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6