Провадження № 2/734/1016/17 Справа № 734/1915/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 липня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Гладке, вул. Шевченка 32, Козелецького району Чернігівської області.

Позивачка в судове засідання не з`явилась. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність,позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має.

Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Як установлено в судовому засіданні, 09 червня 2016 року померла ОСОБА_2, актовий запис про смерть № 11.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчений 09 липня 2014 року секретарем виконавчого комітету Патютинської сільської ради, яким належне їй майно на день смерті заповідала позивачці у справі ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою с. Гладке, вул. Шевченка 32, Козелецького району, Чернігівської області, яке відноситься до категорії колгоспного двору та право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Позивачка у справі, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину прийняла її, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але оформити дану спадщину у нотаріальному порядку не може, так як не має правовстановлюючого документу на домоволодіння за померлою, тому змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання.

Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка 32 в селі Гладке, Козелецького району, Чернігівської області відноситься до категорії колгоспного двору.

До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили : померла ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_3, тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частках кожен на ? частину.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Спадщину після померлого 20.10.2007 року ОСОБА_3 прийняла його сестра ОСОБА_2 в силу вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини як спадкоємець за законом другої черги, сестра померлого, однак за життя спадкових прав у належний спосіб не оформила.

Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в даній спадщині немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом підлягає задоволенню із наступних підстав:

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян.

Суд не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, враховуючи заяву останньої.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 25, 328, 331, 1216, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 6, 10, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 09 червня 2016 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Гладке, вул. Шевченка 32, Козелецького району Чернігівської області.

Судові витрати з відповідача на користь позивачки не стягувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: