Провадження № 2/161/1024/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П при секретарі Якушеву Р.І., з участю представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком шляхом виселення. Свої вимоги обґрунтовують тим, що є власниками домоволодіння №36 по вулиці Зеленій в. с. Піддубці Луцького району Волинської області, який успадкували після смерті брата ОСОБА_6 Проте, користуватись даним майном не можуть, оскільки в будинку проживає відповідач ОСОБА_2 Добровільно виселитись відповідач відмовляється. Вказують, що ОСОБА_2 не є власником чи наймачем даного будинку, а тому жодних підстав для проживання в даному житлі не має. Позивачі просять суд усунути перешкоди в користуванні домоволодінням №36 по вулиці Зеленій в. с. Піддубці Луцького району Волинської області, яке належить їм на праві приватної власності, шляхом виселення ОСОБА_2 з вказаного будинку. Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1В в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач ОСОБА_2І та її представник ОСОБА_3В в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення. ОСОБА_2 вказала, що проживала в даному будинку спільно з цивільним чоловіком ОСОБА_6 з 2009 року. Після смерті ОСОБА_6, який був власником будинку, позивачі створюють всі умови, для того щоб виселити її з даного будинку. Вказала, що зареєстрована у вказаному будинку, і має право проживати там, як член сімї бувшого власника, оскільки проживала з ним в цивільному шлюбі. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належить житловий будинок №36 по вул. Зеленій в с. Піддубці, Луцького району Волинської області, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5,6), технічним паспортом (а.с.8,9 ) та будинковою книгою (а.с.10,11) Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок №36 по вул. Зеленій в с. Піддубці, Луцького району, Волинської області належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі рішення суду про визнання права власності на спадкове майно (а.с. 5,6 - зворот) Згідно довідки виданої 26.12.2016 року Піддубцівською сільською радою Луцького району Волинської області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25.03.2009 року, однак в будинку постійно не проживає (а.с. 21) Судом встановлено, що в ході перевірки Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області виявлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2012 року по даний час не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, а лише час від часу приїжджає обробляти земельну ділянку і будинок за вказаною адресою використовує як дачу (а.с. 22) Після успадкування будинку, позивачі звернулись до відповідача з вимогою звільнити житло, шляхом виселення (а.с. 23). Однак, відповідач ОСОБА_2 відмовилась звільнити даний будинок. Відповідно достатті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Статтею 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно достатей 379 - 382 ЦК Україниоб'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира. Права власника житла - квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. За змістом ст. 156 ЖК України право користування жилим будинком (квартирою) належить членам сімї власника житлового будинку (квартири). Між сторонами договір найму не укладався, а ОСОБА_2 жила у спірному будинку за згодою ОСОБА_6, який як власник на той час цього майна надав право відповідачу користуватись ним, тому з моменту переходу права власності до позивачів, відповідач втратила своє право користування даним житлом. Посилання відповідача, на те що вона має право на проживання в даному будинку не знайшли свого підтвердження, оскільки поняття цивільного шлюбу не врегульовано законодавством і проживання разом з колишнім власником, не є підставою для надання права користуванні житлом, оскільки ОСОБА_2 не є членом сімї власника житлового приміщення. У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння». В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Таким чином, підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивачів права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування своєю власністю. При цьому, суд враховує, що право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на буд. 36 по вул. Зеленій в селі Піддубці Луцького району Волинської області відповідачем не оспорювалось. Отже, враховуючи ту обставину, що відповідач порушує права ОСОБА_4, ОСОБА_5 як власників, які позбавлені можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, та те, що відповідач не є членом сімї, приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути перешкоди позивачів у користуванні належному їм на праві приватної власності будинком по вул. Зеленій в селі Піддубці Луцького району Волинської області шляхом виселення ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.10,11,58,60,213-215,ЦПК України, ст.ст. 317, 316, 321, 379, 383, 391, ст.ст. 109,150,156 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права на користування належного на праві приватної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будинку № 36 по вул. Зеленій в. с. Піддубці, Луцького району Волинської області шляхом виселення ОСОБА_2 з житлового будинку №36 по вулиці Зеленій в. с. Піддубці Луцького району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук