Справа № 463/3711/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/2749/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляк Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 (в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6) до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, встановлення порядку користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення, -

в с т а н о в и л а:

08.08.2016 року ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_3, в якому з уточненням позовних вимог просила ухвалити рішення, яким усунути їй та малолітнім дітям перешкоди в користуванні будинком № 7 на вул. Керницького у м. Львів-Винники шляхом вселення до даного будинку, передачі відповідачем ключів від зазначеного житлового приміщення; зобовязати ОСОБА_3 в подальшому не чинити перешкоди їй та малолітнім дітям у користуванні житловим будинком та встановити порядок користування цим будинком, за яким їй та малолітнім дітям виділити в користування приміщення першого поверху будинку, а саме коридор, що позначений на плані під літ. 1-1 12,9 кв.м., комора 1-2 5,7 кв.м., житлова кімната 1-3 12,7 кв.м., житлова кімната 1-4 17,5 кв.м., коридор І 7.2 кв.м. Відповідачу виділити в користування приміщення другого поверху будинку, а саме: коридор, що позначений літ. 1-6 13,1 кв.м., житлова кімната 1-8 13,5 кв.м., житлова кімната 1-9 18,5 кв.м., житлова кімната 1-10 9.8 кв.м. Приміщення кухні, що позначена літ. 1-5 9.7 кв.м. та санвузла 1-7 5.7 кв.м. залишити у спільному користуванні сторін.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що з 20.07.2002р. перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей ОСОБА_5, 21.04.2003р.н. та ОСОБА_6, 12.03.2009р.н. В будинку № 7 по вул. Керницького у м. Львів-Винники зареєстрована та проживає з 2008 року. Діти зареєстровані та проживають за цією адресою з народження. Останнім часом стосунки з відповідачем погіршились, на ґрунті чого почали виникати сімейні скандали. Мотивуючи тим, що будинок перебуває у його власності, відповідач почав вимагати від неї та дітей покинути приміщення. В подальшому, відповідач подав до суду заяву про розірвання шлюбу, а 26.06.2016р. самовільно змінив замки в будинку, коли її не було вдома. Прибувши вказаного дня разом з дітьми не змогла потрапити в будинок. В телефонній розмові відповідач категорично відмовився впустити їх в будинок, у звязку з чим змушена була викликати працівників правоохоронних органів, однак позитивного результату досягнуто не було. З цього часу вона та діти не мають можливості потрапити до будинку, хоча в ньому зареєстровані. Через відмову відповідача добровільно допустити її та дітей до будинку, просить зобовязати останнього усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням та не чинити таких перешкод в майбутньому, встановивши визначений нею порядок користування житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_3 предявив зустрічний позов до ОСОБА_2 про виселення її з будинку № 7 на вул. Керницького у м. Львів-Винники без надання іншого жилого приміщення.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог покликався на те, що є власником спірного будинку та на даний час проживає в такому один. Підставою зміни замків стали неодноразові дії відповідача щодо псування будинку та порушення правил співжиття, яке полягало у погрозах в його сторону, в тому числі шляхом нанесення тілесних ушкоджень у спосіб обливання хімічними речовинами. Сприймаючи такі погрози як реальні, з метою захисту свого життя та здоровя прийняв рішення не допускати позивача до будинку. Крім того, позивач, як член його сімї, зобовязана дбайливо ставитись до житлового будинку та брати участь в його утриманні, однак таких обовязків вона не виконувала. Неодноразові розмови на ці теми з представниками громадськості позитивного результату не дали. Вважає, що в такому випадку позивач втратила право користування житловим приміщенням, і тому просить виселити її без надання іншого житлового приміщення в судовому порядку. Відносно проживання в будинку дітей не заперечує.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Усунено перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користуванні будинком № 7 по вул. Керницького у м. Львів-Винники шляхом вселення до даного будинку, передачі ОСОБА_6 ОСОБА_3 ОСОБА_7 ключів від дверей зазначеного житлового приміщення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог оскаржила ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що оскільки судом першої інстанції задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про вселення до будинку № 7 по вул. Керницького у м. Львів-Винники та про передачу ОСОБА_3 ключів від дверей зазначеного житлового приміщення, відмова суду у задоволенні позовних вимог про зобов»язання відповідача не чинити перешкод у користуванні будинком в наступному є непослідовною. Також звертає увагу суду на те, що позивач та неповнолітні діти вселені у будинок без укладення у будь-який спосіб угод про порядок користування цим приміщенням, а тому мають рівні права щодо користування цим житлом. Вважає, що у спірних правовідносинах не є визначальною домовленість між власником та членами сім»ї щодо користування житлом за умови відсутності такої домовленості при вселенні.

Просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Рішення суду в частині часткового задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач ОСОБА_3 не чинить перешкод у проживанні його дітей у будинку № 7 на вул. Креницького у м. Львів-Винники та що підставою заміни замків у житловому будинку стали неодноразові дії позивача щодо псування будинку та порушення правил співжиття, яке полягало у погрозах ОСОБА_2 в адресу відповідача щодо вчинення відносно нього незаконних дій, а саме нанесення йому тілесних ушкоджень шляхом обливання фарбою для волосся, яка містить хімічні сполуки, небезпечні для здоров»я. Вважає, що неналежна поведінка позивача, а також те, що вона не бере участі у витратах на утримання будинку є підставою для задоволення позовних вимог про виселення ОСОБА_2 з будинку.

Просить рішення суду в частині часткового задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням ч. ч. 1, 2 ст. 65 ЖК України.

Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень Глави 29 цього Кодексу.

За правилами ст. 391 ЦК України, власник майна, а у справі яка розглядається, враховуючи положення ст. 396 ЦК України - користувач майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником житлового будинку № 7 по вул. Керницького у м. Львів-Винники, що стверджується копіями свідоцтва про право на спадщину (а.с.48) та витягу про реєстрацію права власності (а.с.52).

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.6), в будинку окрім власника зареєстровані позивач ОСОБА_2, а також малолітні діти сторін - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони перебувають в неприязних стосунках, на час розгляду справи судом першої інстанції, шлюб між сторонами не розірвано.

Відповідачем не заперечується, що вселення позивача та дітей до будинку відбулось з його згоди та до липня 2016р. спірний будинок використовувався їх сім»єю як постійне місце проживання.

Враховуючи, що відповідач підтвердив факт зміни замків в будинку та те, що внаслідок таких дій позивач не має доступу до житлового приміщення, районний суд вірно задоволив позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом вселення та зобов»язання відповідача надати позивачу ключі від спірного будинку, оскільки в контексті положень ч. ч. 2, 3 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України, за позивачем ОСОБА_2 та неповнолітніми дітьми сторін, незалежно від того, чи залишаються вони членами сімї власника, право користування житловим приміщенням зберігається.

Разом з тим, районним судом також підставно відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині встановлення порядку користування житловим будинком, який належить на праві власності відповідачу, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За змістом цих норм закону, визначальним для встановлення порядку користування житловим приміщенням є домовленість між власником і користувачем жилого приміщення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За загальним правилом особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні житловим будинком в майбутньому ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За правилами ст. 116 цього Кодексу, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_2 із спірного будинку без надання іншого житла з підстав, передбачених ст. 116 ЖК України, районний суд вірно виходив з того, що ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження того, що до позивача вживались заходи запобігання чи громадського впливу, які виявились безрезультатними, а також докази того, що ОСОБА_2 руйнувала, псувала жиле приміщення чи використовувала його не за призначенням.

Доводи апеляційних скарг правильних висновків суду не спростовують, судом вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_8