Справа № 161/8860/17
Провадження № 2/161/2932/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі - Кубяк О.В., за участі представника позивача Стасюк В.Я., відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Луцьк цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначає, що 23 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №992.

Від шлюбу мають двох дітей 2002 та 2006 років народження.

Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося, в них відсутнє взаєморозуміння, розходяться погляди у сімейному житті та побуті. Зазначає, що збереження сім'ї неможливе.

З наведених підстав просить суд розірвати шлюб.

В судовому засіданні сторони просили суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб, відповідач зазначила, що з 2015 року вони з позивачем спільно не проживають та не підтримують шлюбних відносин.

Представник позивача - адвокат Стасюк В.Я. в судовому засіданні зазначив, що позовну заяву з заявою про розгляд справи у його відсутність та договір доручення підписував особисто позивач - ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №992 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір у розмірі 640,00 грн, тому вказану суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись статтею 215 ЦПК України, статтею 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 23 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 992 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 06 липня 2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров