Провадження № 2/127/4433/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2017

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Константинові А.К.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Вінницькій області, третя особа - відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради від 17.05.2010 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частці вбудовано-прибудованого приміщення магазину продовольчої групи товарів № 1 за адресою: АДРЕСА_1.

18.05.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір дарування, відповідно до якого відповідач подарувала позивачу 1/2 частку вбудовано-прибудованого приміщення магазину продовольчої групи товарів № 1 за адресою: АДРЕСА_1.

На день звернення до суду - 05.07.2017 року, співвласниками вбудовано-прибудованого приміщення магазину продовольчої групи товарів № 1 за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

08.02.2012 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області було прийнято постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_4, а саме на вищезазначене приміщення та оголошено заборону його відчуження. Однак, на момент накладення арешту ОСОБА_4 вже не була власником спірного приміщення.

Накладений арешт та заборона відчуження перешкоджає співвласникам розпоряджатись своєю власністю, у зв'язку з чим позивачі звернулись до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою суду від 26.09.2017 року в якості співвідповідача у даній справі було залучено Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС України у Вінницькій області (а.с. 60).

В судове засідання позивач ОСОБА_2, її представник - ОСОБА_6, позивач ОСОБА_3 (а.с. 34, 43) не з'явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов визнала (а.с. 37, 44).

В судовому засіданні представник відповідача - Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Вінницькій області ОСОБА_1 позов визнав та повідомив, що ОСОБА_7 є боржником перед бюджетом на суму 4112663 грн., тому на її майно був накладений арешт. Разом з тим, оскільки на момент винесення постанови - 08.02.2012 року вона вже не була співвласником приміщення № 1 по АДРЕСА_1 не заперечив щодо звільнення цього майна з-під арешту.

Представник третьої особи - відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_8, яка діє відповідно до довіреності від 11.07.2017 року (а.с. 65) в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та письмові пояснення (а.с. 62-64).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 18.05.2010 року відповідно до договору, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстровим № 1319, подарувала ОСОБА_2 1/2 частку вбудовано-прибудованого приміщення магазину продовольчої групи товарів № 1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6). Це майно належало їй на підставі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення, виданого виконкомом Вінницької міської ради 17.05.2010 року на підставі рішення вищезазначеного виконкому від 17.05.2010 року за № 997, взамін договору купівлі-продажу квартири від 04.05.2001 року № 1443, договору дарування частини квартири від 06.07.2001 року № 2039, зареєстрованого в КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 18.05.2010 року номер витягу 26151948, реєстраційний № 30404822, номер запису 721 в книзі 18 (а.с. 10, 11).

Приміщення знаходиться в житловому будинку «А» і складається з: 1 поверх - приміщення №1, торгового залу № 1 площею 27,9 кв.м., торгового залу № 2 площею23,7 кв.м., торгового залу № 3 площею 42,6 кв.м., кабінету № 4 площею 4,6 кв.м., вбиральні № 5 площею 1,4 кв.м., кладової № 6 площею 2,3 кв.м., частини підвалу площею 2,7 кв.м. Загальна площа приміщення складає 102,5 кв.м. (а.с. 6). Відсутність заборони відчуження частини приміщенні станом на момент укладення договору підтверджено витягом з Єдиного реєстру заборон від 18.05.2010 року. Договір дарування зареєстрований в Державному реєстрі правочинів (а.с. 9).

З повідомлення КП «ВМБТІ» від 18.09.2017 року (а.с. 45) вбачається, що станом на 29.12.2012 року право власності на нежитлове приміщення № 1 в будинку «А» по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (по ? частки).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.06.2017 року (а.с. 7-8) право спільної часткової власності - по 1/2 частці на вбудовано-прибудоване приміщення магазину продовольчої групи товарів № 1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5 (на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 17.05.2010 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення від 17.05.2010 року № 997) та за ОСОБА_2 (на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 18.05.2010 року № 1319).

Також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 08.02.2012 року за № 12146158 реєстратором Вінницька філія ДП «Інформаційний центр» МЮУ зареєстроване обтяження на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області про арешт майна боржника ОСОБА_4 та заборону на його відчуження - 1/2 частку нежитлового приміщення магазину продовольчої групи товарів загальною площею 102,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 1 (зворот а.с. 8).

Старший державний виконавець Заводнюк І.М. надала письмові пояснення (зворот а.с. 53, а.с. 54), згідно яких у відділі перебувало виконавче провадження № 30483357 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2035/10/0270, виданого 23.03.2011 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення за рахунок активів ФОП ОСОБА_4 заборгованості перед бюджетом по податку з доходів фізичних осіб в сумі 4 112 663,00 грн. В ході примусового виконання державним виконавцем винесено постанову від 08.02.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження враховуючи дані КП «ВМБТІ» про те, що за ОСОБА_4 за реєстровано 1/2 частку приміщення магазину продовольчої групи товарів № 1 площею 102,5 кв.м. та частину підвалу площею 2,7 кв.м. по АДРЕСА_1

27.09.2016 року згідно п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. На даний час виконавче провадження знищене у зв'язку із закінченням терміну зберігання відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах ДВС, про що складено акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 26.02.2016 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження, крім іншого, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути, крім інших, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що на момент накладення арешту на майно - 08.02.2012 року ОСОБА_4 не була власником спірного приміщення, право власності належало ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 18.05.2010 року, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити і звільнити з-під арешту майно - ? частку приміщення № 1 вбудовано-прибудованого магазину продовольчої групи товарів, що розташоване по АДРЕСА_1, загальною площею 102,5 кв.м., яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_5, що накладений на підставі постанови відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 08.02.2012 року у виконавчому провадженні 30483357, реєстраційний номер обтяження 12146158.

За клопотанням позивачів судові витрати слід залишити за їх рахунок.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Звільнити з-під арешту майно - ? частку приміщення № 1 вбудовано-прибудованого магазину продовольчої групи товарів, що розташоване по АДРЕСА_1, загальною площею 102,5 кв.м., яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_5, що накладений на підставі постанови державного виконавця Бойка С.В. відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 08.02.2012 року у виконавчому провадженні 30483357, реєстраційний номер обтяження 12146158.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: