Справа № 309/105/17
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на заочне рішення Хустського районного суду від 23 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Хустського районного суду від 23 лютого 2017 р. позов задоволено частково: змінено розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, визначених рішенням Хустського районного суду від 05.02.2014 р., і вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повнолітнього віку. Стягнуто з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким визначити розмір стягуваних аліментів у сумі 850 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Доводить про порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що в суду першої інстанції не було правових підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що матеріальний стан позивачки змінився. Зазначає, що мати та батько мають брати однакову участь у матеріальному утриманні дитини, а тому вважає визначення розміру стягуваних аліментів саме в сумі 850 грн. відповідатиме вимогам чинного законодавства.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводить про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що малолітні діти знаходяться на повному утриманні позивача, а сума, визначена рішенням суду, є недостатньою для утримання дітей. Зазначає, що є всі правові підстави для збільшення розміру аліментів, тому що відповідач працює на сезонних заробітках у Республіці Чехія, а зароблені гроші витрачає виключно на свої потреби, не маючи інших фінансових і матеріальних зобовязань.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, оскільки позивач перебуває у важкому матеріальному становмщі, а розмір аліментів, визначений рішенням суду, є недостатнім для належного утримання малолітніх дітей. Відповідач, у свою чергу, виїжджає на сезонні заробітки, має мінливий дохід і не має інших утриманців.

Апеляційні скарга підлягають відхиленню, а рішення залишенню без змін, із таких мотивів.

Установлено, що заочним рішенням Хустського районного суду від 31 березня 2014 р. шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_3 розірвано (а.с.13). У колишнього подружжя у шлюбі народилося двоє дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серія 1-ФМ № 112903, а.с.8), та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження 1-ФМ №181476, а.с.9). Рішенням Хустського районного суду від 05 лютого 2014 р. (а.с.10-11) було вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 13.01.2014 р.

ОСОБА_4 звернулася у суд із позовом у січні 2017 р. і просила збільшити розмір аліментів, визначений цим рішенням, до 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с.2-5).

За правилами ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184, 192 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, а з 1 грудня - 1860 гривень.

Довід відповідача про те, що позивач не довела суду, що її матеріальний стан змінився, у звязку з чим не було підстав для визначення розміру аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно, не заслуговує на увагу.

Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 500 грн. на кожну дитину (січень 2014 р.) і січнем 2017 р. (звернення позивачки до суд із позовом про зміну розміру аліментів) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів по 500 грн. на кожну дитини не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дітей першочерговими необхідними речами.

Відповідач просить встановити розмір стягуваних аліментів у сумі 850 грн. на дитину виходячи з того, що утримання дітей покладене на обох батьків, а згідно зі встановленим мінімальним прожитковим мінімумом на дитину відповідного віку (станом на січень 2017 р. ця сума складає 1689 грн.) половина з цієї суми складає 844,50 грн.

Колегія суддів не погоджується із таким доводом, оскільки при цьому належить враховувати, що діти проживають з матірю, і так чи інакше, обовязки по утриманню дітей переважно лежать на позивачці.

Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей,навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Окрім того, відповідач не наводить жодних доказів на обґрунтування своїх доводів у частині зміни розміру аліментів саме до 850 грн. Заявник не подає відомості про доходи, сімейний стан чи стан здоровя, а при визначенні розміру аліментів враховується матеріальний або сімейний стан, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них (як позивача так і відповідача) та в інших випадках, передбачених СК України.

Тобто, наведені ОСОБА_3 доводи не дають обґрунтованих підстав для зміни рішення суду першої інстанції.

Позивач у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач виїжджає на сезонні заробітки, є здоровою і працездатної особою, а отриманий дохід витрачає на свої власні потреби, тому є всі фактичні підстави для визначення розміру аліментів у сумі 2000 грн.

Однак, такі доводи позивача не можуть бути взяті до уваги з таких мотивів.

Розмір стягуваних аліментів визнається відповідно до мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, а з 1 грудня - 1860 гривень.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на момент звернення до суд із позовом ця сума становить 506,70 грн. Суд першої інстанції встановив розмір аліментів у сумі 1000 грн. тобто в 2 рази більше від мінімально можливого.

На думку суду розмір аліментів у сумі 1000 грн. є максимально справедливим по відношенню до всіх сторін спірних правовідносин.

Обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення по 2000 грн. на кожну дитину, позивачка наводить фактичний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (розрахунок проведений Міністерством соціальної політики), який для дітей віком від 6 до 18 років складає 3 237 грн. (станом на лютий 2017 р.) і 3 305 грн. (станом на березень 2017 р.). У інформації щодо фактичного розміру прожиткового мінімуму за березень 2017 р. Міністерства соціальної політики України (а.с.53-54), яку позивач додала до апеляційної скарги у підтвердження своїх доводів, мова йде про фактичний розмір прожиткового мінімуму, що застосовується для спостереження за динамікою рівня життя України.

Суд не може керуватися цією інформацією, оскільки мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється Законом України «Про державний бюджет».

Отже, цей доказ є неналежним у контексті спірних правовідносин, а тому до уваги судом не береться.

Також позивачка посилається на розмір мінімальної заробітної плати на території Республіки Чехія (куди виїжджає відповідач на заробітки), яка становить 11 000 крон у місяць (згідно офіційного курсу НБУ станом на 24 квітня 2017 р. це складає 11 692 грн.).

Таке обґрунтування збільшення розміру стягуваних аліментів до 2000 грн. на кожну дитини є недоречним, тому що розмір стягуваних аліментів і питання їх збільшення вирішується відповідно до Законів України, незалежно в якій країні працює платник аліментів.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1.Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

2.Рішення Хустського районного суду від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: