Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №332/2728/16-ц Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/778/809/17 ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів: Онищенка Е.А.

ОСОБА_3

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за користування грошовими коштами та застосування ст. 625 ЦК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суд з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за користування грошовими коштами та застосування ст. 625 ЦК України, посилаючись на те, що 10.11.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якої відповідач отримав грошові кошти в розмірі 60 000 грн. зі строком погашення до 10.01.2015 року та сплатою 4 % в місяць за користування грошовими коштами.

Станом на 13.12.2016 року відповідач борг не повернув, проценти не сплатив.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача суму боргу, проценти за користування борговими коштами із застосуванням індексів інфляції та 3 % річних від простроченої суми у відповідності до ст. 625 ЦК України в загальній сумі 133 286,98 коп.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання у розмірі 80 618 грн.; проценти за позикою 29 070 грн.; три проценти річних у сумі 3 266,30 грн. та судовий збір у розмірі 1 129,54 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 10.11.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено розписку, згідно якої ОСОБА_5 отримав у ОСОБА_4 грошову позику у розмірі 60000 грн. зі строком повернення до 10.01.2015 року та сплатою 4% в місяць за користування грошовими коштами.

Сторонами при укладенні договору позики встановлено термін повернення грошових коштів 10.01.2015 року. Однак відповідач на даний час частково повернув зазначені кошти позивачу.

Так, у судовому засіданні відповідачем була надана квитанція від 13.04.2016 року на підтвердження часткової виплати позики позивачу, а саме в сумі 10000 грн., тому на даний час сума боргу становить 50000 грн.

Перевіряючи вимоги позивача, суд першої інстанції навівши відповідний розрахунок, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову частково. а саме в розмірі 112954,30 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: