АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ЛОБОВА О.А., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2017 року за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Октябрського (Шевченківського) ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ОСОБА_3, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Шевченківський відділ державної служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2015 року було стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 132 грн. 78 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

11.02.2016 року на виконання зазначеного рішення постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження.

15.03.2016 року було винесено постанову про розшук майна боржника, 24.03.2015 року складено акт опису й арешту майна транспортного засобу Volkswagen Caddy державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску та постанову від 08.04.16 р. про стягнення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій.

Проте копії зазначених постанов в установленному законом порядку наступного робочого дня рекомендованим листом із повідомленням не надсилалася.

28.03.2016 року ОСОБА_2 звернулася з заявою про видачу документів виконавчого провадження, які отримала лише 11.04.2016 року, що свідчить про позбавлення можливості боржника самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови.

З урахуванням викладеного прохала поновити строк для подання скарги, визнати незаконними зазначені дії державного виконавця та зазначені постанови.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2017 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконними дії державного виконавця Октябрського (Шевченківського) відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області щодо не направлення боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року у визначений законом спосіб та ненадання реального строку для самостійного виконання рішення та щодо початку примусового виконання рішення.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування ухвали з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права з ухваленням нової про задоволення скарги.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Місцевим судом вірно встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 132 грн. 78 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп., а 14.12.2015 року було видано виконавчий лист №554/14085/14-ц.

На підставі зазначеного виконавчого листа 11.02.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання до 19.11.2015 року. 15.03.2016 року оголошено розшук транспортного засобу Volkswagen Caddy державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, який належить боржнику. 24.03.2015 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 складено акт опису й арешту зазначеного майна.

Постановами від 08.04.2016 року стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 2337 грн. 60 коп. та витрати на проведення виконавчих в сумі 50 грн. 15 коп.

28.03.2016 року ОСОБА_2 звернулася з заявою про видачу документів виконавчого провадження, які отримала лише 11.04.2016 року, що свідчить про позбавлення можливості боржника самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги щодо зобовязання Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області повернути ОСОБА_2 автомобіль не підлягають задоволенню у звязку з тим, що скаржником подавалась аналогічна справа з цих самих підстав.

Між тим, з таким висновком місцевого суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до абз. 2 пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виходячи зі змісту ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

10.10.2016 року постановою начальника відділу Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області скасовано документ «акт опису й арешту майна», який датований 24.03.2015 року, що видав ОСОБА_3 при примусовому виконанні. (а.с. 117)

Однак, після скасування документу транспортний засіб Volkswagen Caddy державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску ОСОБА_4 не повернуто. Такі дії державної виконавчої служби є незаконними, відповідно порушене право заявника підлягає захисту у обраний ним спосіб, що узгоджується зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

За таких обставин ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2017 року в частині відмови у задоволенні скарги щодо зобовязання Шевченківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області повернути ОСОБА_2 автомобіль Volkswagen Caddy - скасувати.

Зобовязати державного виконавця Октябрського (Шевченківського) відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області повернути ОСОБА_2 транспортний засіб Volkswagen Caddy державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску.

В решті ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді: О.А. ЛОБОВ

ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ