Провадження по справі № 2-р/752/7/17
У Х В А Л А

Іменем України

20.06.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Людмили Володимирівни про роз'яснення рішення суду та порядку виконання рішення суду, заінтересовані особи ОСОБА_2, Секретаріат Кабінету Міністрів України, Автопідприємство господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України,

в с т а н о в и в:

03.03.2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. звернулася до суду з заявою про роз'яснення рішення суду та порядок його виконання на підставі якого 27.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 752/19468/14-ц про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, враховуючи викладене в зверненні Секретаріату Кабінету Міністрів України від 19.02.2016 року № 2673/0/2-16, а також у частині визначення дати, з якої ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України.

В обґрунтування заявлених вимог, заявником зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавчий лист № 752/19468/14-ц виданий 27.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, який не виконаний боржником добровільно у строк визначений постановою про відкриття виконавчого провадження. Натомість боржник 19.02.2016 року звернувся з листом № 2673/0/2-16, яким повідомив, що 28.01.2013 року між Господарсько-фінансовим департаментом Секретаріату Кабінету Міністрів України та ОСОБА_2 укладено контракт який діє з 28 січня 2013 року і до 01 лютого 2016 року. На момент звернення ОСОБА_2 із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 752/19468/14-ц та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2016 року № 50088014 строк дії контракту вже закінчився, водночас строк дії контракту із керівником автопідприємства ОСОБА_5 не закінчився. Зазначені обставини наведені боржником, в обґрунтування неможливості виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів. Окрім зазначених обставин, державний виконавець також зазначає про незрозумілість рішення суду на підставі якого Голосіївським районним судом м. Києва 27.01.2016 року видано виконавчий лист № 752/19468/14-ц у частині, що стосується дати з якої ОСОБА_2 підлягає поновленню на роботі.

У судовому засіданні старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. відсутня, просила її ж заяву про роз'яснення рішення суду та порядку виконання рішення суду розглянути за її відсутності.

Представник заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 пояснила суду, що судове рішення від 19.01.2016 року, яким було вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 до Секретаріату Кабінету Міністрів України, Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є зрозумілим та не підлягає роз'ясненню.

Представники заінтересованих осіб Секретаріату Кабінету Міністрів України, Автопідприємства господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, стверджували, що виконавчий лист, який був виданий на виконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі уже виконаний, ОСОБА_2 поновлений на роботі з моменту ухвалення судом рішення про його поновлення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. про роз'яснення рішення суду та порядку виконання рішення суду, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню тільки у частині з якого часу підлягає поновленню на роботі ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Так, 19.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким: скасовано наказ від 30.10.2014 року № 811-к про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України; поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України; стягнуто з Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 131 032, 50 грн.; рішення суду у частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та виплати йому заробітної плати у межах середньомісячного заробітку в сумі 11 015,32 грн. допущено до негайного виконання.

За даними довідкового аркушу справи № 752/19468/14-ц том № 2 представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 27.01.2016 року отримала два виконавчих листи виданих на виконання зазначеного вище рішення у частині, що звернуто до негайного виконання.

08.02.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/19468/14-ц, виданого 27.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, боржник - Секретаріат Кабінету Міністрів України, стягувач ОСОБА_2 (а.с. 232 том № 2).

19.02.2016 року листом № 2673/0/2-16 Міністром Кабінету Міністрів, на виконання ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлено державного виконавця про обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2016 року у частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України (а.с. 228-230 том № 2).

Як видно зі змісту зазначеного вище листа, в ньому йдеться про те, що 28.01.2013 року між Господарсько-фінансовим департаментом Секретаріату Кабінету Міністрів України та ОСОБА_2 укладено контракт, що є особливою формою трудового договору, який діє з 28 січня 2013 року і до 01 лютого 2016 року. На момент звернення ОСОБА_2 із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 752/19468/14-ц та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2016 року № 50088014 строк дії контракту вже закінчився, водночас строк дії контракту із керівником автопідприємства ОСОБА_5 не закінчився.

03.03.2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. звернулася до суду з заявою про роз'яснення рішення суду та порядок його виконання на підставі якого 27.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 752/19468/14-ц про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, враховуючи викладені у зверненні Секретаріату Кабінету Міністрів України від 19.02.2016 року № 2673/0/2-16 обставини щодо поновлення дії контракту на підставі якого стягувач та боржник перебували у трудових правовідносинах, а також у частині визначення дати, з якої ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Відповідно до правил ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту, а правилами ст. 373 цього Кодексу встановлено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадкових може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

На час розгляду судом вимог старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. щодо роз'яснення рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України та порядок його виконання судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харитонової Я.О. від 29.06.2016 року виконавче провадження, відкрите для примусового виконання виконавчого листа № 752/19468/14-ц виданого 27.01.2016 року було закінчено у зв'язку з повним та фактичним виконанням рішення суду з приводу чого винесено постанову 29.06.2016 року, яка оскаржена стягувачем у порядку передбаченому правилами ст. 383 ЦПК України.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність заступника департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Крайчинського С.С. та постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження, 23.21.2016 року було постановлено ухвалу, якою визнано: бездіяльність заступника департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Крайчинського С.С. щодо розгляду скарги ОСОБА_9 на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пирогової-Харитонової Я.О. від 29.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження в порядку, встановленому частиною 8 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірною; постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пирогової-Харитонової Я.О. від 29.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа № 752/19468/14-ц, виданого 27.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва на виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, неправомірною.

Як видно зі змісту зазначеної вище ухвали суду, підставою для визнання неправомірною постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пирогової-Харитонової Я.О. від 29.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа № 752/19468/14-ц, виданого 27.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва визнано те, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем Пироговською-Харитоновою Я.О. за наявності в розпорядженні Департаменту державної виконавчої служби ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04. та від 27.05.2016 року, що підтверджується копією матеріалів виконавчого провадження, якими виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2016 року зупинено до закінчення касаційного провадження.

У судовому засіданні, представники заінтересованих осіб визнали, що ОСОБА_2 поновлений на роботі з 19.11.2016 року, як про те було роз'яснено ухвалою суду від 22.04.2016 року, яка скасована ухвалою Апеляційного суду м. Києва, постановленою 30.01.2017 року, з переданням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року у пункті 21 роз'яснює, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілими, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі, й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Так, ухвалене 19.01.2016 року Голосіївським судом рішення на підставі якого 27.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 752/19468/14-ц про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України набрало законної сили 03.03.2016 року.

Як встановлено судом вище, на виконання рішення суду від 19.01.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва видано два виконавчих листи, а зі змісту заяви представника позивача в редакції від 27.01.2016 року видно, що обидва виконавчі листи стосуються поновлення позивача ОСОБА_2 на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, один з яких підлягав пред'явленню до виконанню боржнику Секретаріату Кабінету Міністрів України у частині поновлення на роботі, а другий боржнику Автопідприємству Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України (а.с. 155 том № 2).

Наразі, судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. відповідно до правил ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на час пред'явлення виконавчого листа до виконання) перебував виконавчий лист тільки у частині поновлення стягувача ОСОБА_2 на роботі.

Отже, державний виконавець, звертаючись до суду за роз'ясненням рішення суду та порядку його виконання з урахуванням заяви Секретаріату Кабінету Міністрів України від 19.02.2016 року заявив вимоги і щодо надання роз'яснення рішення суду в тій частині, а саме з приводу поновлення дії контракту від 28.01.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та Господасько-фінансовим департаментом Секретаріату Кабінету Міністрів України, на виконання якої у примусовому порядку виконавчий лист не видавався, а відтак підстави для роз'яснення рішення суду в цій частині за заявою державного виконавця у суду відсутні.

Так, судом встановлено, що на час розгляду питання порушеного старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. щодо надання роз'яснень рішення суду на виконання якого 27.01.2016 року було видано виконавчий лист № 752/19468/14-ц у частині визначення дати з якої ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, стягувач ОСОБА_2 поновлений на роботі, однак з дати, яка визначена ухвалою суду від 22.04.2016 року, що була постановлена судом за результатами розгляду цієї ж заяви державного виконавця та скасована 30.01.2017 року судом апеляційної інстанції з переданням порушеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на те, що питання щодо роз'яснення зазначеного вище рішення суду передано на новий розгляд до суду першої інстанції, а боржником поновлено стягувача з дати визначеної ухвалою суду, яка скасована та з чим не погоджується представник стягувача, відповідно суд вважає за необхідне рішення суду в цій частині роз'яснити.

Як уже було зазначено судом вище, за результатами судового розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до Секретаріату Кабінету Міністрів України, Автопідприємства господарсько-фінасового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 19.01.2016 року ухвалено рішення, яким: скасовано наказ від 30.10.2014 року № 811-к про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України; поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України; стягнуто з Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 131 032, 50 грн.

Як видно зі змісту мотивувальної частини зазначеного вище рішення, суд прийшов до висновку, що наказ № 811-к від 30.10.2014 року про звільнення ОСОБА_2 був виданий за відсутності для того підстав, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на висновки суду, що наказ № 811-к від 30.10.2014 року про звільнення ОСОБА_2 судом скасований, відповідно останній підлягає поновленню на посаді з якої він був звільнений тією датою з якої його було звільнено наказом, який скасований судовим рішенням.

За даними наказу № 811-к від 30.10.2014 року про звільнення ОСОБА_2 - ОСОБА_2 звільнити 30.10.2014 року з посади директора автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, відповідно останній підлягає поновленню на посаді директора автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України з 30.10.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження, ст.ст. 221, 373 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Людмили Володимирівни про роз'яснення рішення суду та порядку виконання рішення суду, заінтересовані особи ОСОБА_2, Секретаріат Кабінету Міністрів України, Автопідприємство господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, задовольнити частково.

Роз'яснити старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Людмилі Володимирівні, що виконавчий лист виданий Голосіївським районним судом м. Києва 27.01.2016 року по справі № 752/19468/14-ц, провадження № 2/752/1055/16 на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва ухваленого 19 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Секретаріату Кабінету Міністрів України, Автопідприємства господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, третя особа Господарсько-фінансовий департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яким поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, підлягає виконанню шляхом поновлення з дати видачі 30 жовтня 2014 року наказу № 811-к про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Автопідприємства господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, а саме з - 30 жовтня 2014 року.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або отримання особами, що не були присутніми при розгляді заяви. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.