Справа № 127/7543/17 Провадження № 22-ц/772/2645/2017Головуючий в суді першої інстанції Бар'як А. С.
Категорія 27Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді Голоти Л.О.

суддів: Зайцева А.Ю., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольська В.О.

та з участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2017 року,

встановила:

У квітні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.10.2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», уклало з відповідачем договір № б/н, відповідно до якого ПАТ КБ "Приватбанк" видав ОСОБА_4 кредит у розмірі 3274,09 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг. Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 28.02.2017 року в розмірі 28912 грн. 36 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.10.2011 року у розмірі 28912 грн. 36 коп.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2017 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" - 28912 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот дванадцять) грн. 36 коп., що становить заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.10.2011 року станом на 28.02.2017 року, в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 2482 грн. 48 коп.; заборгованість за процентами в сумі 21576 грн. 91 коп.; нарахована комісія в сумі 3000 грн. 00 коп.; заборгованість по судовим штрафам в сумі 1852 грн. 97 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" 1600 грн. 00 коп., що становить суму судових витрат, понесених за сплату судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення вимог чинного законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що неповідомлення належним чином ОСОБА_4 про розгляд справи у встановленому порядку позбавило її надати суду докази та заперечення проти позову. Окрім цього, зазначає, що позивач не надав, а суд не витребував належні докази того, чи надавалися взагалі кошти за заявкою від 31.11.2011 року, чи випускались картки, чи відкривався відповідний картковий рахунок. Крім того, у позові, на її думку, не зазначено за який період нараховані проценти та пеня, а тому не можливо встановити, чи були порушені (або дотримані) позивачем строки спеціальної позовної давності при обрахуванні штрафних санкцій, обумовлені ст.258 ЦК України.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, заочне рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк виконав умови договору та надав ОСОБА_4 кредит, а відповідач умови кредитного договору не виконував, унаслідок чого утворилась заборгованість; при цьому суд стягнув з відповідача заборгованість по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом установлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 31.10.2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" надав ОСОБА_4 бажаний кредитний ліміт на платіжну картку кредитка «Універсальна», базова процентна ставка 2,5 % в місяць на залишок заборгованості, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 5-30).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.10.2011 року заборгованість ОСОБА_4 перед ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 28.02.2017 року становить 28912 грн. 36 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 2482 грн. 48 коп.; заборгованість за процентами в сумі 21576 грн. 91 коп.; нарахована комісія в сумі 3000 грн. 00 коп.; заборгованість по судовим штрафам в сумі 1852 грн. 97 коп. (а. с. 4).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що банк виконав умови договору та надав ОСОБА_4 кредит, а відповідач умови кредитного договору не виконувала, унаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 28912 грн. 36 коп. та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 21576 грн. 91 коп.; нарахованій комісії в сумі 3000 грн. 00 коп.; заборгованість по судовим штрафам в сумі 1852 грн. 97 коп.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Отже, рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності та обґрунтованості рішення суду, а враховуючи те, що стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Аналогічна правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі за № 6-2307цс15.

Також, суд критично оцінює доводи апеляційної скарги в частині не доведення та не встановлення судом тих обставин, чи надавалися взагалі кошти за заявкою від 31.11.2011 року, чи випускались картки, чи відкривався відповідний картковий рахунок, оскільки підписуючи анкету - заяву, ОСОБА_4 підтвердила, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також клієнт підтвердив, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладання і згоден з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки із сайту http://privatbank.ua. Також зобов'язався виконувати Умови і правила надання банківських послуг , а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приват банку www.privatbank.com.ua.

Крім того, в матеріалах справи наявні довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та виписка по рахунку ОСОБА_4, які доводять факт отримання відповідачкою кредитної картки та використання її. Доказів про наявність у відповідачки іншої картки суду надано не було. / а.с. 77-82/

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, за перевитрату платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідач зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість.

З виписки, наданої Банком вбачається рух коштів на балансі кредитної картки Відповідача - баланс станом на дату укладення кредитного договору (надана сума кредиту), усі операції за кредитною карткою ( визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції)./а.с. 79-81/

Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Посилання апелянта на невірне застосування судом положень ч.1 ст. 549 ЦК України та відступлення від правового висновку Верховного Суду України викладеного у справі № 6-2003 цс 15 від 21.10.2015 року є помилковим, оскільки судом першої інстанції пеня з відповідача не стягувалась. Разом з штрафом в сумі 1852 грн 97 коп, була нарахована та стягнута комісія в сумі 3000 грн.

Статтею 309 ЦПК України визначено підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, однак неналежне повідомлення особи про час і місце розгляду справи не є підставою для скасування рішення, у розумінні зазначеної норми процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.О. Голота

Судді А.Ю. Зайцев

В.П. Рибчинський

/підписи/

Згідно з оригіналом: