Справа № 346/1281/17
Провадження № 2/346/933/17
04 липня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Матушевської Г.Д.,
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом ,-
Позивач ОСОБА_1, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що відповідно до ордера № 260 від 07.07.1988 року йому виконкомом Отинійської селищної ради народних депутатів надано квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області.
Вказує, що в його квартирі на даний час, зареєстрований, однак не проживає більше 15-ти років його син відповідач по справі ОСОБА_2, відсутні особисті речі відповідача у даному жилому приміщенні,що підтверджується актом обстеження господарства від 01 червня 2017 року, у зв язку з чим позивач не взмозі оформити субсидію на комунальні послуги. Вказує, що відповідач ОСОБА_2 вибув в с.Кривотули Коломийського району.
Зважаючи на те, що відповідач не проживає в будинковолодінні і не бажає знятися з реєстрації в добровільному порядку, вказане вище змушує його звернутись з позовом до суду.
Просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться в АДРЕСА_2.
Відповідачу ОСОБА_2 надсилались судові повістки по останньому відомому місцю проживання, однак в судові засідання він не зявився, про день і час розгляду даної справи був повідомлений належно згідно чинного законодавства, шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина» за 30 травня 2017 року, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.
За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом, тобто збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї - є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користується жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч.3 ст. 156 ЖК України члени сімї власника будинку зобовязані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сімї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової територї та проведенню ремонту.
Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.
Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконкому Отинійської селищної ради народних депутатів від 07 липня 1988 року позивачу ОСОБА_1 видано ордер № 260 на право зайняття квартири АДРЕСА_3. (а.с.5)
Відповідно до довідки № 3671 від 25.11.2016 року Отинійської селищної ради Коломийського району в квартирі АДРЕСА_3 зареєстрований син позивача він же відповідач ОСОБА_2. (а.с.6)
Як вбачається з акту обстеження господарства від 01 червня 2017 року комісією встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 і фактично за даною адресою не проживає більше 6-ти років, що підтверджують сусіди.
Отже встановлено, що в спірному жилому приміщенні на даний час зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який понад шість місяців відсутній і не проживає в даному жилому приміщенні, не бере будь-якої участі в утриманні та не дбає про його схоронність, не сплачує комунальних послуг.
Факт того, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні підтвердили сусіди позивача свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначили, що відповідач не проживає у вищезгаданій більше квартирі, не бере участі в оплаті за комунальні послуги, не доглядає за будинком.
Наявність зареєстрованого відповідача в квартирі позивача, не дає останньому належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись будинком, а також оформити субсидію на комунальні послуги.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати відповідача ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням АДРЕСА_2.
На підставі наведеного та ст. 9,71,72, 156 ЖК УРСР, керуючись ст.ст. 88,213, 214, 218, 223, 224, 226, 228, 232, 233 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_4.
Копію рішення направити до Коломийського РВ УДМС, до відома.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, у цей же строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в той же строк в апеляційному порядку.

Суддя Беркещук Б. Б.