АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7417/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_3

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» про визнання договору про відступлення прав за договором іпотеки недійсним.

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом просила визнати оспорюваний договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 року недійсним на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦПК України, оскільки ПОВ «Інланд Транзіт» не мало прав його вчиняти. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.01.2007 між нею та ПАТ «Банк Камбіо», в забезпечення зобов'язань перед ПАТ «Банк Камбіо», за кредитним договором від 22.01.2007, укладено договір іпотеки належного позивачу на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 346,5 кв.м, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,12га. у подальшому, право вимоги за кредитним договором від 22.01.2007 та договором іпотеки від 22.01.2007 ПАТ «Банк Камбіо» було передано відповідачу ПОВ «Інланд Транзіт» на підставі договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12.09.2014 року. 10.12.2014 року право вимоги відповідача ПОВ «Інланд Транзіт» за договором іпотеки від 22.01.2007 року було передано відповідачу ОСОБА_7 на підставі договору відступлення прав за договором іпотеки. Позивач, посилаючись на недотримання при передачі 12.09.2014 прав за договором іпотеки від 22.01.2007 вимог ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» щодо нотаріального оформлення та відповідно відсутність письмової згоди позивача на укладення цього правочину, вказувала на відсутність наслідків у вигляді переходу прав іпотекодержателя від ПАТ «Банк Камбіо» до відповідача ПОВ «Інланд Транзіт».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 7 березня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду представник позивача подав апеляційну скаргу та ставив питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким визнати недійсним договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 року. Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначаючи крім іншого, що судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що 10.12. 2014 року ПОВ «Інланд Транзіт» уклало з ОСОБА_7 договір відступлення права вимоги. Відповідно до якого, відповідач набув право вимоги до ОСОБА_6 за кредитним договором № 88ф-2007/840 від 22 січня 2007 року у сумі 481 904,69 доларів США. У відповідності із ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Таким чином, ймовірна зміна сторони (ПАТ «Банк Камбіо» - ПОВ «Інланд Транзіт» - ОСОБА_7.) у кредитному договорі на підставі договору застави майнових прав та відступлення вимоги від 12.09.2014 року не зумовила зміни суб'єктивного складу іпотечного договору від 22.01.2007 року, укладеного між ТОВ «Універсальний комерційний банк «Камбіо» (правонаступник - ПАТ «Банк Камбіо») з ОСОБА_6

А також те, що 10.12.2014 року нотаріусом Макаровою О.П. було незаконно зареєстровано ПОВ «Інланд Транзіт» іпотекодержателем належного позивачу майна, оскільки у встановленому законом порядку ПОВ «Інланд Транзіт» не набуло прав іпотекодержателя. Відтак, і не могло передати такі права ОСОБА_7

Представник позивача в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представники відповідачів апеляційну скаргу не визнали та заперечували проти її задоволення.

ПАТ «Банк Камбіо» будучи належним чином повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з'явилося, поважність причин своєї неявки суду не повідомило. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказував на відсутність порушення прав і інтересів позивача договором відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 року. З підстав того, що вона не є стороною оспорюваного договору, у свою чергу закон не вимагає її згоди як боржника та іпотекодавця на заміну кредитора та іпотекодержателя у зобов'язанні. Відтак, на думку суду, оспорюваний договір не стосується інтересів позивача, а тому вона не відноситься до кола осіб, які наділені суб'єктивним правом відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України оспорювати договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 року.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення яким, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так судом при розгляді справи встановлено, що 22.01.2007 між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №88ф-2007/840, відповідно до умов якого банк зобов'язався відкрити відзивну кредитну лінію і надав кредит на поточні потреби, купівлю земельних ділянок та по погашенню заборгованості по кредиту у ВАТ «Банк «БІГ Енергія» зі сплатою 15% річних в сумі 350 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 22.01.2007 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О.І., зареєстрований в реєстрі за №120, за яким в забезпечення вимог банку за кредитним договором передано в іпотеку житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 346,5 кв.м, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3

12.09.2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ПОВ «Інланд Транзіт» було укладено договір застави майнових прав та відступлення права вимоги, за яким в забезпечення вимог банку за кредитним договором №88ф-2007/840 від 22.01.2007 року ПОВ «Інланд Транзіт» передало в заставу майнові права-право вимоги грошових коштів по договору інвестиційного вкладу від 21.06.2006 року на суму 372 760,22 Євро.

Згідно листа ПАТ «Банк Камбіо» від 12.09.2014 року адресованого ОСОБА_6, ПОВ «Інланд Транзіт», 12.09.2014 року в зв'язку з порушенням умов кредитного договору позичальником, банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 372760,44 Євро, що еквівалентно 481 904,69 доларів США, в рахунок погашення заборгованості позичальника перед банком. Цим листом банк також повідомив про набуття останнім прав кредитора за кредитним договором у сумі 481 904,69 доларів США, прав іпотекодержателя та заставодержателя за договорами забезпечення кредитних зобов'язань.

10.12.2014 року між ПОВ «Інланд Транзіт» та ОСОБА_7 було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_7 набув право вимоги до ОСОБА_6. за кредитним договором №88ф-2007/840 від 22.01.2007 року в сумі 481904,69 доларів США.

10.12.2014 року між ПОВ «Інланд Транзіт» та ОСОБА_7 було укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого первісний іпотекодержатель- ПОВ «Інланд Транзіт» передав, а новий іпотекодержатель ОСОБА_7 прийняв всі права за іпотечним договором, посвідченим 22.01.2007 року Занудіною О.І. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №120, відповідно до якого ОСОБА_6. передала в іпотеку житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 346,5 кв.м, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3

Згідно витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2014 року №79901432 підставою відступлення прав ПОВ «Інланд Транзіт» за договором іпотеки від 22.01.2007 року зазначено вищезгаданий договір застави та відступлення прав вимоги, укладений від 12.09.2014 року між відповідачем ПАТ «Банк Камбіо» та відповідачем ПОВ «Інланд Транзіт».

Оскільки договір відступлення прав за договором іпотеки, укладений між ПАТ «Банк «Камбіо» та ПОВ «Інланд Транзит» 12.09.2014 року та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки укладений 10.12.2014 року між ПОВ «Інланд Транзит» та ОСОБА_7 вчинено відносно майна яке на праві власності належить позивачу та було передано в іпотеку, то колегія суддів вважає, помилковим висновок суду щодо відмови позивачу у задоволенні заявлених вимог з підстав того, що зазначеними вище угодами не порушуються законні права позивача та її інтереси.

У зв'язку з чим постановлене судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову у задоволенні вимог виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_6 ставила питання про визнання оспорюваного договору відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 року недійсним на підставі ч. 2 ст. 203 ЦПК України, оскільки вважала, що ПОВ «Інланд Транзіт» не мало прав на його укладення, а саме необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 92 ЦК України роз'яснюється зміст цивільної дієздатності юридичної особи де серед іншого зазначено: юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Судом першої інстанції було встановлено, що договір про відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 року був підписаний представником ПОВ «Інланд Транзіт» ОСОБА_10, який діяв на підставі Генеральної довіреності від 27.10.2014 року.

ПОВ «Інланд Транзіт» є юридичною особою за законодавством Англії та Уельсу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, було утворено в 2004 році, реєстраційний номер партнерства № ОС 310732.

Генеральна довіреність від 27.10.2014 року викладена на англійській мові і має переклад українською, в ній вказано що Інленд Транзіт ЛЛП, INLAND TRANSIT LLP, згідно з свідоцтвом про заснування компанії та установчим договором, уповноважує ОСОБА_10 вчиняти відповідні дії від імені компанії, в тому числі укладати будь-які правочини.

Свідоцтвом про заснування партнерства, підтверджується існування INLAND TRANSIT LLP, Partnership № ОС 310732, Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», партнерство № ОС 310732.

Також, визначальним фактором є оригінальна назва компанії INLAND TRANSIT LLP та її реєстраційний номер № ОС 310732 (який вказано в договорі відступлення).

Відтак, всі повноваження ПОВ «Інланд Транзіт» були підтверджені належним чином. Тому, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову, а саме визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним за ч. 2 ст .203 ЦК України -в наслідок відсутності у товариства необхідного обсягу цивільної дієздатності не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Також позивачем вказувалося, що згідно з п. 6.6. договору іпотеки від 22.01.2007 року, укладеного між позивачем та банком, доповнення до договору та/або зміна окремих його положень здійснюється за письмово оформленою згодою сторін, що повинна бути засвідчена нотаріально. Тобто договір іпотеки від 02.01.2007 року передбачав дві умови зміни зокрема іпотекодержателя - ТОВ «УКБ «Камбіо»: письмова згода іпотекодавця, ОСОБА_6 та одночасне нотаріальне посвідчення такої згоди. Проте, остання будь-якої згоди (договору) посвідченого нотаріально щодо внесення змін до іпотечного договору від 22.01.2007 року не надавала. Тобто, залишається власником предмета іпотеки - вказаного нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки.

Проте такі посилання спростовуються рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2010 року. За яким було стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Камбіо» - 465 906 доларів США 89 центів заборгованості за кредитним договором. Звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, загальною площею 346.5 кв.м, належний ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області СіпкоЛ.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 593, зареєстрованого в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації 19.05.2000 року в книзі №3 за №698: земельну ділянку площею 0.12 га. кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в с. Щасливе Бориспільського району Київської області, належного ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 12.01.2001 року, виданого Щасливською сільською радою Бориспільського р-ну Київської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №219. Боржник: ОСОБА_6, адреса: АДРЕСА_1 Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», адреса: м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, 3/1. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначене вище свідчить про те, що на дату укладення договору застави майнових прав та відступлення право-вимоги банком було вже звернуто стягнення на предмет іпотеки, відтак п. 6.6 договору іпотеки втратив чинність.

У ході розгляду справи позивачем в особі представника вказувалось на те, що за ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав вимоги за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Що свідчить про те, що законодавцем чітко визначив спосіб у який може відбуватися заміна сторони кредитора в нотаріально посвідченому договорі іпотеки.. І саме наявність нотаріально посвідченого договору відступлення прав іпотекодержателя є підставою для вчинення державним реєстратором ( нотаріусом) реєстраційних дій по зміні сторони іпотекодержатедя. Також зазначалось про не взяття до уваги судом першої інстанції наявності в оспорюваних договорах різного предмету спору, за якими не вбачалося волевиявлення банку щодо відступлення прав вимоги за договором іпотеки укладеним з позивачем. Що свідчить про не набуття ПОВ Відтак, і не могло передати такі права ОСОБА_7

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи позивача не можуть бути покладені в основу судового рішення, так як вони не були предметом розгляду у суді першої інстанції згідно до заявленого обґрунтування позову.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України , суд апеляційної інстанції під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Однак, це не позбавляє права позивача звернутися до суду за захистом порушених прав з підстав які не були ним заявлені у визначений законодавством спосіб.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Печерськогорайонного суду м. Києва від 7 березня 2017 року скасувати та постановити нове, за яким:

ОСОБА_6 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» про визнання договору про відступлення прав за договором іпотеки недійсним.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: