Справа №303/6974/16-ц
ряд. стат. звіту - 20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Ковач Наталія Олексіївна, ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Ковач Н.О., ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов мотивує тим, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2016 року у цивільній справі 2/303/3439/14 303/6457/14-ц за позовом ОСОБА_7 до Мукачівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10.12.2014 року скасовано, у справі ухвалено нове рішення. У задоволенні ОСОБА_7 до Мукачівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом було відмовлено. Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2016 року мотивовано тим, що судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1993 року, виданого на підставі рішення Мукачівської міської ради від 27.02.1993 року №20, співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9. ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_9 та рідною сестрою ОСОБА_8. Відповідно до заповіту належну ОСОБА_9 квартиру вона заповіла ОСОБА_3. ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. 09.10.1999 року ОСОБА_3 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Минай помер ОСОБА_8. Поховання ОСОБА_8 проведено на замовлення ОСОБА_3 та цивільної дружини ОСОБА_10. 18.10.2013 року ОСОБА_3 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за померлим братом ОСОБА_8. Відповідно до листа сільського голови с.Холмок від 01.07.2016 року №02-26/Б-10, в АДРЕСА_4, знаходиться об'єкт нерухомого майна, будівництво якого розпочав ОСОБА_8 в 1995 році і в якому він фактично проживав до смерті. За таких обставин ОСОБА_7 не міг проживати зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Що стосується копії акту №86 від 21.11.2014 року про те, що ОСОБА_7ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживає в АДРЕСА_5 з 2005 року, то він не підтверджує факт проживання позивача з відповідачем однією сім'єю, а свідчить тільки про проживання позивача в квартирі, що частково належить відповідачу. З огляду на викладене, в задоволенні позову з підстав проживання ОСОБА_7 із ОСОБА_8 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини відмовлено. Крім того, відповідно до заяви ОСОБА_7, вимоги щодо встановлення факту його проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 року понад п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, позивач не ставив, із заявами про збільшення позовних вимог до суду не звертався, за таких обставин суд вийшов за межі позовних вимог, що є порушенням норм процесуального права. Однак, оформити на своє прізвище правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_2 вона не має змоги навіть і після рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2016 року, оскільки згідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2016 року за №73291711, власником вказаної квартири, на підставі договору дарування №451 від 18.03.2016 року є ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задоволити з підстав наведених в позові.

Відповідач ОСОБА_4 судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні пояснивши суду, що позов не підлягає до задоволення та є безпідставним, оскільки позивач ОСОБА_3 не надала суду докази про те, що вона була власником квартири АДРЕСА_1, а також те, що при укладенні договору дарування квартири були порушені норми передбачені чинним законодавством.

Приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Ковач Н.О. в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 в судове засідання також не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Суд перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2016 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10.12.2014 року було скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 до Мукачівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом було відмовлено.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №73291711 від 18.11.2016 року, власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 18.03.2016 року є ОСОБА_4.

Відповідно до Договору дарування квартири від 18.03.2016 року квартира АДРЕСА_1 була подарована ОСОБА_6, як дарувальником ОСОБА_4, як обдарованому.

У відповідності до Договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2015 року квартира АДРЕСА_1 була продана ОСОБА_11 покупцю ОСОБА_6.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем ОСОБА_3 не було доведено належними та допустимими доказами, що саме вона була власником квартири АДРЕСА_1, а також в судовому засіданні не було встановлено, що при укладенні Договору дарування квартири 18.03.2016 року сторонами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не було додержано вимоги, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Також в судовому засіданні позивачем ОСОБА_3 не було доведено належними доказами, що ОСОБА_6 будучи власником квартири не мала права її відчужувати іншим особам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 251, 267 ЦПК України, ст.ст. 328, 330, 387, 388 ЦК України, суд,-

РІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 про витребування від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_3, визнання недійсним Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ковач Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №451 від 18.03.2016 року та скасування державної реєстрації Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ковач Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №451 від 18.03.2016 року - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір