Справа № 323/1804/17
№ провадження 2-о/323/39/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

11.07.2017 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1, зацікавлена особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належав матері на праві особистої власності. Спадкове майно перейшло у володіння заявниці. Вона фактично прийняла спадщину, оскільки постійно з 2007 року проживала разом з матір'ю в зазначеному будинку, доглядала хвору матір та дбала про будинок. Отже, заявниця з 2007 р. фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Однак у встановлений законом строк ОСОБА_1 не звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, так як вважала, що фактично її прийняла. Зараз заявниці необхідно отримати свідоцтво про прав спадщину. Але нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_2, у зв'язку з пропущенням строків для подання заяви про прийняття спадщини.

Просить заявниця встановити факт її постійного проживання разом з матір'ю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволенні заяви наполягала.

Завідуюча Оріхівської державної нотаріальної контори до суду надала заяву у якій просить, справу розглянути без участі їх представника.

Суд, заслухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані заявницею, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.14/.

09 листопада 1952 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 09 листопада 1952 року /а.с.16/.

03 листопада 1978 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», 03 вересня 1981 року шлюб між ними було розрізано, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09 грудня 2016 року /а.с.15/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 18 травня 2011 року ОСОБА_2померла ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.5/.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлій па підставі свідоцтва про право власності та договору дарування від 16 листопада 1982 року /а.с.6,7/.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_2, так як ОСОБА_1 в зазначений термін не подала заяву про прийняття спадщини та на день смерті гр. ОСОБА_2 разом з нею не була зареєстрована /а.с.13/.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місяця перебування фізичної особи.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (станом на дату відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину) спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Протягом шестимісячного строку, передбаченого законом, спадкоємець від спадщини не відмовилася.

Так, згідно довідки, виданої головою квартального комітету від 06.12.2016 року ОСОБА_1 із 2007 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що її мати - ОСОБА_2 потребувала постійного догляду через незадовільний стан здоров'я, на момент смерті заявниця також проживала разом з матір'ю /а.с.10/.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, підтвердили викладену у довідці інформацію.

Крім того, згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому будинку №4329 від 04 листопада 2016 року, виданої виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області, довідки про склад сім'ї від 14 жовтня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 не проживала за місцем своєї реєстрації за адресою:АДРЕСА_2, оскільки проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 /а.с.8, 9/.

Сам факт реєстрації спадкоємця та спадкодавця за різними адресами, на думку суду, не свідчить про те, що вони проживали не разом, оскільки реєстрація є лише адміністративним актом, який не впливає на право особи на майно.

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з матір'ю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини, що для заявниці має значення для охорони прав та інтересів, створення умов здійснення ним особистих немайнових та майнових прав, зокрема, права на отримання спадщини після смерті матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 256-259 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляцій скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун