Провадження № 2-п/204/23/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

03 липня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 15 червня 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 15 червня 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями, - та скасування цього рішення суду з призначенням слухання справи у загальному порядку. В обґрунтування заяви він вказав на те, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_4, який помер 30 травня 2016 року. Як спадкоємець першої черги, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, нею було встановлено, на нерухоме майно її сина накладено арешт, що позбавляє можливості ОСОБА_1 успадкувати це майно. Арешт накладено на виконання заочного рішення суду від 15 червня 2015 року по даній цивільній справі. На момент укладання кредитного договору № МL-308/042/2007 від 27.12.2007 року ОСОБА_4 працював лікарем КЗДСП № 1 міста Дніпропетровськ, був зареєстрований та проживав за адресою: Дніпропетровськ, вул. Г.Сталь, б. 5, кв. 53. При цьому, вчасно виконував умови кредитного договору та сплачував відповідні платежі щодо повернення кредиту визначені графіком. Починаючи з 2009 року у нього було виявлено ряд захворювань повязаних із діяльністю серця. І з цього часу він проходив лікування у Клініці Державної установи «Національний науковий центр радіаційної медицини» (м. Київ, пр. Перемоги, 119/121) у Національному науковому центрі «Інститут кардіології ім. акад. ОСОБА_7» (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5) а також у лікарнях м. Дніпропетровська. Так як його стан погіршувався, а його лікування не давало ефекту для нормальної життєдіяльності, члени сімї прийняли рішення про зміну його проживання. Після цього, він знявся з реєстраційного обліку та переїхав у Київську область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка. Це також було викликано тим, що у звязку з тяжкістю хвороби більша частина його лікування проходила у закладах охорони здоровя міста Києва. Саме захворювання серця і стало причиною смерті ОСОБА_4. Тому, йому не відомо було про розгляд Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями. Заочне рішення, винесене за результатами розгляду даної справи, він не отримував. А тому, був позбавлений можливості його оскаржити в установлений Законом термін. Крім того, її сину не було відомо, про те, що між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Правомочність якого ОСОБА_4 мав право оскаржувати подавши зустрічну позовну заяву до суду. Також, у звязку з тим, що йому не було відомо про судовий розгляд справи, ОСОБА_4 був позбавлений права давати свої пояснення щодо укладання кредитного договору, сплачених ним відсотків, а також нарахованого щодо нього штрафу, який значно перевищує тіло кредиту (майже у чотири рази) та міг оспорити розмір нарахованої пені так як строки позовної давності на стягнення пені та штрафу пройшли. Був позбавлений можливості подати заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2, який є представником ОСОБА_1, підтримав дану заяву в повному обсязі та просив її задовольнити на підставі викладених в ній обставин.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної заяви та вказав, що за умовами договору Позичальник мав повідомляти Банк про зміну свого місця проживання, що ним зроблено не було, а тому, доводи заявника щодо неповідомлення відповідача про слухання справи є необґрунтованими.

Інші сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В судовому засіданні було встановлено, що 15 червня 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська була розглянута справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями, - та ухвалено, у звязку з неявкою відповідачів в судові засідання без поважних причин, відповідне заочне рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за Кредитним договором № МL-308/042/2007 від 27.12.2007 року в розмірі 6558355,91 грн. (яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту - 1094103,02 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 316296,11 грн.; штрафні санкції за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором - 5147956,78 грн.), а також стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп., тобто по 1218 грн. 00 коп. з кожного з них відповідно (а.с.117-119).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. В силу ч. ч. 1-2, 4, 8 ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Так, в Кредитному договорі № МL-308/042/2007 від 27.12.2007 року ОСОБА_4 вказав місцем своєї реєстрації та проживання адресу: АДРЕСА_1 (а.с.9-17). Згідно же відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 11.12.2014 року за вих. № 6141/2, на запит судді, ОСОБА_4 до 08.07.2014 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.75). Вказана адреса є останнім відомим місцем реєстрації відповідача. Тому, саме на цю адресу направлялися судові повістки.

При цьому, згідно з ч. ч. 9-10 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Друкований орган, у якому розміщуються оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому, ОСОБА_4 був повідомлений про слухання даної справи через засоби масової інформації (обласна суспільно-політична газета «Вісті Придніпровя» № 42 від 28.05.2015 року - а.с.115), в порядку ч. ч. 9-10 ст. 74 ЦПК України. Про ухвалене судом заочне рішення від 15 червня 2015 року відповідач також був повідомлений через засоби масової інформації (обласна суспільно-політична газета «Вісті Придніпровя» № 45-46 від 23.06.2016 року - а.с.125).

В свою чергу, посилання заявника, що ОСОБА_4 з 2009 року проживав у Києві й тому він не був належним чином повідомлений про слухання справи, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.2.3. Кредитного договору № МL-308/042/2007 від 27.12.2007 року, ОСОБА_4 зобовязаний був у двотижневий строк повідомляти Банк про зміну свого місця проживання (а.с.15).

Проте, ОСОБА_4 таких дій не вчинив, а доказів іншого суду не надано.

Таким чином, з усього вищевказаного вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про слухання даної справи, що підтверджується вищевказаними матеріалами справи.

Тому, твердження заявника щодо неповідомлення відповідача судом про слухання даної справи є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому, відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте, заявником не надані докази, на які він посилається, які на його думку мають істотне значення для правильного вирішення справи, у звязку з чим, вирішення даної справи могло бути іншим.

Всі обставини, які вказані заявником в його заяві про перегляд заочного рішення суду були досліджені судом та на підставі їхнього повного та всебічного дослідження було ухвалено рішення.

Тому, твердження заявника в судовому засіданні не заслуговують на увагу, оскільки вони ґрунтуються на самих лише припущеннях та відповідних доказів на їхнє підтвердження суду не надано, а також не наведено підстав, у зв'язку з якими змінилися би або скасувалися би обставини, які були встановлені судом при ухваленні заочного рішення по даній справі.

Щодо посилання заявника на ту обставину, що ОСОБА_4 помер, то він помер 30 травня 2016 року (а.с.156). Тобто, майже через рік після ухвалення судом заочного рішення. Тому, це не є обставиною для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, оскільки заявником не було надано суду доказів, які б мали істотне значення, у звязку з чим, вирішення даної справи могло бути іншим, а вказані ними обставини були досліджені судом під час розгляду справи та ухвалення заочного рішення, судом не вбачається підстав для скасування заочного рішення суду.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги та твердження заявника є надуманими та безпідставними, а підстави для скасування заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року і призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 228, 231-232 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 15 червня 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями - залишити без задоволення.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя В.В. Самсонова