Справа № 144/1624/16-ц Провадження № 22-ц/772/1623/2017Головуючий в суді першої інстанції Задорожна Л. І.
Категорія 27Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Матківської М.В., Берегового О.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на заочне рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 10 травня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 10.05.2012 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 31.10.2016 року має заборгованість, у розмірі 32695,49 гривень, яка складається з: 2000 гривень заборгованості за кредитом, 25266,77 гривень - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3395,60 гривень - заборгованості за пенею і комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1533,12 гривень - штраф (процентна складова), яку позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на його користь із відповідача.

Заочним рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 10 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто заборгованість за договором №б/н від 10.05.2012 року, станом на 31.10.2016 року, в розмірі 5048,25 гривень, яка складається з: 2000 гривень заборгованості за кредитом, 2331,67 гривень нарахованих відсотків за користування кредитом та 716,58 гривень штрафів, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Н.В. оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та вимог процесуального права, а тому просила його скасувати в частині відмови у стягненні суми та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення сторін, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 10.05.2012 року відповідач ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.8,71), яка разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає кредитний договір між сторонами. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із розрахунку заборгованості за договором (а.с.6-7) вбачається, що процентна ставка за користування кредитом змінена банком в порядку, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг (п.1.1.3.2.3), а саме: з 01.09.2014 року збільшена до 34,80%, а з 01.04.2015 року - до 43,20%.

Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

В матеріалах справи відсутні докази щодо домовленості сторін з приводу зміни процентної ставки за користування кредитом, а також відомості про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомляло ОСОБА_2про зміну процентної ставки за користування кредитом, за таких обставин положення договору щодо збільшення банком в односторонньому порядку розміру процентної ставки на підставі п.1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг є нікчемними, в зв'язку з чим при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід враховувати діючу на момент укладення договору процентну ставку в розмірі 30% річних.

Враховуючи, що заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла 11.12.2012 року, то на момент розрахунку заборгованості 31.10.2016 року, з врахуванням 30% річних, відповідач допустив заборгованість перед банком у розмірі 2331,67 гривень по відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3).

З наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунків заборгованості ОСОБА_2 неможливо встановити окремі суми комісії та пені, а відтак перевірити, чи нараховані вони відповідно до умов договору. Крім того, нарахування пені та комісії разом не узгоджується із нормами цивільного законодавства України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки підстави для нарахування пені та комісії різні, пеня та комісія мають різну правову природу.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовних ПАТ КБ «ПриватБанк», в частині стягнення з відповідача пені та комісії, з цих підстав.

Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.

За таких обставин сума штрафу (процентної складової) складається з відсотку від загальної суми заборгованості, що підлягає стягненню та фіксованої частини, а всього 716,58 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни відхилити.

Заочне рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Матківська М.В.

_______ Береговий О.Ю.