Єдиний унікальний номер 235/3575/17 Номер провадження 22-ц/775/1860/2017
Єдиний унікальний номер 235/3575/17
Номер провадження 22-ц/775/1860/2017
Головуючий у 1 інстанції: Філь О.Є.
Доповідач: Мірута О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Мальованого Ю.М., Хейло Я.В.,

за участю секретаря Ситнік Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Покровської міської ради на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області ( далі УЗСН Покровської міської ради) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з неї незаконно отримані грошові кошти за період з 21.05.2015 року по 30.09.2016 року у сумі 17425,74 гривні, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. 21.05.2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про призначення адресної допомоги та надала передбачені Порядком документи. Допомога була призначена з 21.05.2015 року по 30.09.2016 року та виплачена за період з 25.05.2015 року по 30.09.2016 року у розмірі 17425,74 грн. Згідно з п.6 Порядку адресна допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. В заяві на призначення допомоги відповідачка зазначила, що її сім»я не володіє житловими приміщеннями, розташованими в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції. Але, внаслідок перевірки достовірності даних, зазначених у заяві, виявлено, що при зверненні за допомогою ОСОБА_1 приховала інформацію про нерухоме майно на території підконтрольній України в м. Родинське Донецької області. Розпорядженням начальника УСЗН Покровської міської ради Донецької області їй була припинена виплата допомоги переміщеним особам на проживання. Відповідно до п. 11 Постанови суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2017 року в задоволенні позову УЗСН Покровської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити ухвалу, якою визнати дії УЗСН Покровської міської ради щодо стягнення незаконно триманих сум щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 за період з 21.05.2015 р. по 30.09.2016 р. у розмірі 17 425,74 грн. правомірними, посилаючись на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме не враховано постанову КМУ від 31.05.2017 р. №370 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами КМУ від 01. 10. 2014 р. №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг».

Позивач в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просить проводити розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 до суду не зявились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності із положеннями ст.74 ЦПК України.

Представник відповідачки ОСОБА_2 23.10.2017 року надав суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій зазначив, що з»явитися в суд відповідачка та її представник не змогли, тому просить відкласти розгляд справи. При цьому представник відповідачки не зазначає жодної причини їх неявки в судове засідання.

Ч. 1 ст. 305 ЦПК України передбачає, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у розгляді справи, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки відповідачкою та її представником причини неявки в судове засідання не зазначені взагалі, суд не визнає їх неявку в судове засідання поважною.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УЗСН Покровської міської ради не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку (довідка від 29.10.2014 року № НОМЕР_1 , а. с. 6) як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

29.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до УСЗН з заявою № 541 ( а.с.15) про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій ОСОБА_1 просила призначити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції немає.

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 11.11.2014 року, УСЗН призначено ОСОБА_1 грошову допомогу на період з 29.10. 2014 року по 28.04.2015 року в розмірі 884 грн. 00 коп. на місяць (а. с. 11).

Рішенням від 28.04.2017 року (а.с.8) на звернення ОСОБА_1 від 07.04.2017 року відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з підстав володіння житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО.

Із розрахунку про отримання адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 за період з 21.05.2015 року по 30.09.2016 року здійснені виплати у загальному розмірі 17425,74 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що м. Родинське Донецької області, є територією, де проводиться антитерористична операція, а тому належність відповідачці на праві власності житла за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Космонавтів будинок 5, розташованого в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає правильним з огляду на наступне.

Порядок видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (далі - Довідка), та надання цим особами щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Порядок № 509), та Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 505).

Судом встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуває на обліку (довідка від 29.10.2014 року № НОМЕР_1 , а. с. 6) як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Щомісячна адресна допомога надається особам, які переміщуються, після взяття їх на облік та отримання довідок про взяття на облік в уповноважених органах. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю (пункти 2, 3, 5 Порядку № 505).

В судовому засіданні першої інстанції представник відповідачки не заперечував, що у спірний період часу ОСОБА_1 допомога призначалася та була отримана нею за період з 21.05.2015 року по 30.09.2016 року у загальному розмірі 17425,74 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З моменту введення в дію Порядку № 505 абзац 9 пункту 5 мав таку редакцію: «у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції».

Така редакція діяла до 24.04.2015 року, а за змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212, він був викладений так: «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції», а саме в абзаці 9 пункту 5 та в абзаці 2 пункту 6 слова «у володінні» замінені словами «у власності».

Постановою від 8 квітня 2015 р. № 257 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505», що набула законної сили 15.05.2015 року, у назві та тексті Порядку слова «територія України та райони проведення антитерористичної операції» в усіх відмінках замінені словами «територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення» у відповідному відмінку.

В редакції Порядку № 5, у абзаці девятому пункту 5 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212) було зазначено: «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення».

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 р. № 636 абзац 9 пункту 5 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212), виключено. Така редакція Порядку діяла з 09.09.2015 року.

Постановою КМУ від 7 жовтня 2015 р. № 810 «Про внесення зміни до пункту 5 Порядку № 505» абзац десятий був викладений в такій редакції (в дії з 18.12.2015 року): «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення».

Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно із пунктом 5 статті 11 цього закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

На виконання вимог Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте дію цього розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р, в якому не зазначено підстави його прийняття.

№ 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнані такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнані такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Відповідно до п. 18 цього Переліку по Донецькій області до таких населених пунктів відноситься м. Родинське.

Ч.ч.1,3 ст.12 Закону України « Про боротьбу з тероризмом» ( в редакції, що діяла на 07.10.2014 року) встановлено, що для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до

здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує.

Керівник оперативного штабу визначає межі району проведення антитерористичної операції, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення, а в разі потреби за наявності передбачених законом підстав вносить на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо введення надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Наказом №33/6/а від 07.10.2014 року Першого заступника Голови Служби безпеки України - керiвника Антитерористичного центру при Службi безпеки України

ОСОБА_3 «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів його проведення» наказано: визначити такi райони проведення антитерористичної операцiї та термiни її проведення: Донецька i Луганська областi з 07 квiтня 2014 року; Харкiвська область з 07 квiтня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

З наведеного слідчить, що районами проведення антитерористичної операції є вся Донецька i Луганська областi з 07 квiтня 2014 року по теперішній час, до закінчення терміну її проведення.

Судом встановлено, що відповідач має у власності ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Космонавтів будинок 5, тобто в районі проведення антитерористичної операції.

Як передбачено п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Аналіз наведених нормативно-правових актів, за відсутності затвердженого вищезазначеного Переліку, дає підстави для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно з чинним законодавством.

Отже, на час звернення ОСОБА_1 до теперішнього часу, відповідно наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а м. Родинське Донецької області є містом, в якому проводиться антитерористична операція.

Відтак, в період з 21.05.2015 р. по 30.09.2016 р. відповідачу обґрунтовано призначено щомісячну адресну допомогу, враховуючи той факт, що нерухомість, яка належить їй на праві власності, знаходиться у місті, що відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Тому доводи апеляційної скарги, що відповідачка ОСОБА_1 не мала права на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг не ґрунтуються на законі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановивши обставини по справі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Покровської міської ради відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: