АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження:22-ц/791/1031/17 Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року червня місяця 27 дня колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_2

Секретар: Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», виконавчий комітет Корабельної районної у місті Херсоні ради в особі служби у справах дітей, про визнання недійсними результатів прилюдних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах якого діє ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до місцевого суду із позовом до ОСОБА_4, Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ПАТ «Державний ощадний банк», служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради, про визнання недійсними результатів прилюдних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що 08 жовтня 2008 року між нею та ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Держаний ощадний банк України», укладено кредитний договір, відповідно до умов якого вона отримала від банку кредит у розмірі 270 000,00 грн. під 20,5% річних, з кінцевим терміном повернення коштів 07 жовтня 2018 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 08 жовтня 2008року нею передана в іпотеку банку належна позичальнику на праві власності квартира АДРЕСА_1. Того ж дня, між ОСОБА_6 та банком укладений договір поруки.

У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 березня 2010 року стягнуто солідарно із неї та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 290 350,63 грн. На підставі вказаного рішення місцевим судом виданий виконавчий лист.

В ході виконання судового рішення Корабельним районним відділом Державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ в Херсонській області 05 вересня 2016року проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки - квартири №119, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Лавреньова,26, переможцем яких визнаний ОСОБА_4

Позивач вважає, що електронні торги з реалізації предмета іпотеки проведено з порушенням норм чинного законодавства, а саме державним виконавцем порушено черговість проведення стягнення, оскільки таке стягнення повинно здійснюватися за рахунок усього належного боржнику майна - коштів, іншого рухомого майна, тощо. Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не ухвалювалося, то відсутні підстави для реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів.

Також державним виконавцем не проведено рецензування звіту про оцінку арештованого майна.

У спірній квартирі зареєстрований та проживає онук позивача ОСОБА_7, 05 червня 2014року народження. Вчинення продажу квартири відбулося без попередньої згоди органу опіки та піклування, з порушенням положень ст.17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей».

ОСОБА_3 просила визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; визнати недійсними та скасувати акт про проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки від 05 вересня 2016 року та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1271 від 05 вересня 2016 року.

В листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 та до малолітнього ОСОБА_7, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_6, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 05 вересня 2016 року та акту старшого державного виконавця про проведені електронні торги з реалізації предмета іпотеки від 05 вересня 2016 року є власником трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3.

Після придбання зазначеного обєкту нерухомості, йому стало відомо, що в квартирі є зареєстрованими та проживають ОСОБА_3, ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_7.

Посилаючись на те, що відповідачі за зустрічним позовом не є членами сім'ї власника квартири, в добровільному порядку житлове приміщення не звільняють та не знімаються із реєстраційного обліку, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири №119, розташованої за адресою: м.Херсон, вул. Лавреньова, 26; виселити ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які зареєстровані і проживають у цій квартирі, зі зняттям їх з реєстраційного обліку у відділі реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2017 року у задоволені первісного позову відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі №119, по вул. Лавреньова, 26 в місті Херсоні.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_4 зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення заявлених нею первісних позовних вимог, у задоволені зустрічного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 18 березня 2010 року стягнуто солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 290350,63 грн., вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.10).

На підставі вказаного рішення, 14 квітня 2010року Комсомольським районним судом м.Херсона виданий виконавчий лист №2/1076, за яким державним виконавцем 23 квітня 2010 року відкрито виконавче провадження.

За положеннями ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Із письмових пояснень боржника ОСОБА_3 від 19 липня 2011року наданих ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні встановлено, що саме боржник просила провести виконання рішення суду від 18.03.2010року шляхом звернення стягнення на належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Таке ж прохання висловив й представник ОСОБА_3 в письмовій заяві від 18 липня 2011року.

Встановлено, що 04 липня 2016 року Державним підприємством «СЕТАМ» на адресу ОСОБА_3, ПАТ «Державний ощадний банк України» та відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції надіслано листи про призначення електронних торгів щодо реалізації предмета іпотеки на 25.07-27.07.2016 року о 09:00, із зазначенням відомостей щодо предмета іпотеки, який переданий на реалізацію (а.с.15).

05 вересня 2016 року державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон складений акт про проведені електронні торги з реалізації предмета іпотеки, згідно якого з 09:00 години 25 липня 2016 року по 22:00 годину 27 липня 2016 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, через веб-сайт електронних торгів https://setam.net.ua проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна за лотом №158604: трикімнатної квартири, загальною площею 67,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, та належить ОСОБА_3. Стартова ціна лоту- 557 893,96 грн.; ціна продажу лоту 557 893,96 грн.

Переможцем електронних торгів відповідно до протоколу №186468 від 05 серпня 2016 року визнаний ОСОБА_4, яким за придбане майно внесено 557 893,96 грн. (а.с.17).

На підставі зазначеного акту, 05 вересня 2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на трикімнатну квартиру №119, загальною площею 67,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Лавреньова, 26. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за №1272.

Відмовляючи у задоволені первісних позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що електронні торги із реалізації нерухомого майна проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст.215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Правовідносини щодо реалізації спірного нерухомого майна, на час проведення електронних торгів, регулювалися Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №2710/5 від 22 грудня 2015 року.

Згідно з п.1 розділу І Порядку, електронні торги - продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна шляхом проведення електронних торгів, яка полягає в продажу майна боржника та переході права власності до покупця - переможця торгів, має місце правочин, який може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме цим Порядком.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до подачі заявки на реалізацію арештованого майна разом із відповідними документами, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна, надання (ненадання) дозволу органів опіки та піклування, тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із абз.3 п.4 розділу 11 Порядку, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи органу державної виконавчої служби.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання цих торгів недійсними.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_3, як на підставу недійсності проведення спірних електронних торгів посилається на те, що реалізація іпотечної квартири відбулася без необхідного дозволу органів опіки та піклування, оскільки право користування цим майном має малолітній ОСОБА_7, який є зареєстрованим та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З приводу цього слід зауважити, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 липня 2017року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 07 вересня 2016року, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця з підстав неотримання державним виконавцем дозволу органів опіки і піклування на реалізацію вказаної квартири, право користування якою має ОСОБА_7; порушення прав заявника на проведення рецензування звіту оцінки майна, відмовлено (а.с.108-117).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи, що законність дій державного виконавця щодо підготовки проекту заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна, право користування яким мають діти, без дозволу органів опіки та піклування щодо продажу квартири; без проведення рецензування звіту про оцінку майна та направлення такої заявки до ДП «Сетам», була предметом перегляду в іншій справі, рішення в якій набрало законної сили та є чинним на час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів визнає доводи скарги в цій частині неприйнятними.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном новий власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання осіб, такими, що втратили право користування житлом, їх виселення та зняття із реєстраційного обліку.

Відповідно до норм чинного законодавства, право членів сімї власника житла користуватися цим жилим приміщенням виникає та існує лише за наявності права власності в особи, членами сімї якої вони є. Із припиненням права власності втрачає право користування жилим приміщенням, як бувший власник майна, так і члени його сімї.

Враховуючи, що ОСОБА_3 втратила право власності щодо спірної квартири, а отже і члени сімї колишнього власника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 втратили право користування зазначеним житлом.

Оскільки ОСОБА_4, як новий власник, має право вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю та не має правового обовязку забезпечувати житлом відповідачів за зустрічним позовом, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив заявлені зустрічні вимоги у обраний відповідачем-позивачем спосіб.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: О.А. Кузнєцова

ОСОБА_2