АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/479/17 Номер провадження 22-ц/786/2386/17Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

при секретарі: Радько О.М.

за участі позивача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерра-Агро", ОСОБА_3, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Оржицька районна державна адміністрація, про визнання правочину недійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ "Інтерра-Агро" та ОСОБА_3, треті особи: ФОП ОСОБА_4 та Оржицька районна державна адміністрація, про визнання правочину недійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона є власником земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,11 га, кадастровий номер НОМЕР_1. 08 грудня 2014 року між ТОВ «Інтерра-Агро» та ОСОБА_3, на підставі оформленої від її /позивача/ імені довіреності, був укладений безномерний договір оренди земельної ділянки строком на п'ять років. Право оренди земельної ділянки було зареєстроване в Реєстраційній службі Оржицького РУЮ 10 грудня 2014 року, номер запису - 8014021. Крім того, між ТОВ «Інтерра-Агро» та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір суборенди земельної ділянки за №82-д від 24 грудня 2015 року строком до 19 жовтня 2020 року. Також зазначала, що 28 березня 2013 року своєю довіреністю вона уповноважила ОСОБА_3 на ведення справ від її імені, а не на укладення цивільно-правових угод. В довіреності зазначений конкретний перелік наданих уповноваженій особі прав, а саме: подача заяв, отримання необхідних довідок, ведення справ в органах та установах та судових органах. Серед цих прав відсутнє надання права на укладення договорів оренди земельних ділянок.

Посилаючись на те, що уповноважена особа ОСОБА_3 перевищила надані їй повноваження і уклала з відповідачем ТОВ «Інтерра-Агро» договір оренди землі, позивач просила визнати недійсним безномерний договір оренди земельної ділянки, яка має кадастровий номер НОМЕР_1 від 08 грудня 2014 року, що укладався між ТОВ «Інтерра-Агро» та згідно довіреності від 28 березня 2013 року - ОСОБА_3

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ "Інтерра-Агро", ОСОБА_3, треті особи: ФОП ОСОБА_4 та Оржицька районна державна адміністрація, про визнання правочину недійсним відмовлено в повному обсязі. Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом першої інстанції вірно встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2№610224 виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області позивач є власником земельної ділянки площею по 3,11 га, що розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /т.1 а.с. 8/. 28 березня 2013 року позивач ОСОБА_2 довіреністю уповноважила ОСОБА_3 бути її представником та вести справи у всіх без винятку установах, на підприємствах, в організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в тому числі в органах державної влади та управління, міністерствах, відомствах, державних комітетах, органах місцевого самоврядування, районних виконавчих комітетах, органах опіки і піклування, в органах прокуратури, в підрозділах паспортної служби, в органах нотаріату, в відділах реєстрації актів цивільного стану, в Державній податковій інспекції, в житлово-комунальних органах, ЖЕК, ЖЕУ, в банках та фінансових установах. Позивач надала ОСОБА_3 право подавати від її імені заяви, у тому числі позовні, отримувати необхідні довідки, документи, розписуватися за неї, вести від її імені справи у всіх державних установах, кооперативах, громадських, приватних, а також вести цивільні та кримінальні справи позивача у всіх судових установах, у тому числі з правом визнання або відмови повністю або частково від позовних вимог, зміни предмету позову, оскарження рішення суду, отримання або пред'явлення виконавчих документів до стягнення та виконувати всі інші дії, що пов'язані з виконанням даної довіреності в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України. Довіреність посвідчена начальником Дніпродзержинської виправної колонії №34 ОСОБА_5 та зареєстрована в реєстрі за №34/10-12 /а. с. 5/. 08 грудня 2014 року між відповідачем ОСОБА_3, яка діяла як представник позивача за довіреністю від 28 березня 2013 року, та відповідачем ТОВ "Інтерра-Агро" було підписано договір оренди земельної ділянки б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1. Судом також встановлено, що підписання цього договору не заперечувалось у судовому засіданні ні ОСОБА_3, ні стороною позивача. Право оренди земельної ділянки за цим договором було зареєстровано у реєстраційній службі Оржицького районного управління юстиції, що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 17871037 від 10 грудня 2014 року. Строк дії договору 5 років, договір вступає в дію з 19 жовтня 2015 року / а. с. 9-14, 21/.

24 грудня 2015 року ТОВ "Інтерра-Агро" та ФОП ОСОБА_4 було підписано договір суборенди земельної ділянки №82-Д, згідно якого останньому передано в суборенду земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 3,11 га, яка знаходиться на території Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області. Вказаний договір зареєстровано у реєстраційній службі Оржицького районного управління юстиції, про що свідчить рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 28031109 від 02 лютого 2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач своєю довіреністю надавала ОСОБА_3 повноваження щодо вирішення її майнових питань.

Колегія суддів погоджується з таким висновку суду першої інстанції з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.ч. 1-5 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Зі змісту ст. 244 ЦК України, вбачається, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреність є письмовий документ, що видається особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Статтею 245 ЦК України встановлено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Як вбачається з наявної в матеріалах справи довіреності, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником та вести справи у всіх без винятку установах, на підприємствах, в організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування, для цього надала право, подавати від її імені заяви, а також право розписуватися за неї, виконувати інші дії, що пов'язані з виконанням даної довіреності в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України, не вказавши при цьому жодних інших обмежень щодо повноважень представника, отже своєю довіреністю надала ОСОБА_3 і повноваження щодо вирішення її майнових прав.

За наведених обставин, враховуючи, що надана позивачем довіреність від 28 березня 2013 року належним чином посвідчена, волевиявлення довірителя підтверджено його підписом, на час укладення сторонами спірного договору строк дії довіреності не закінчився, окрім того, ОСОБА_3 на момент його підписання мала достатній обсяг повноважень наданих їй позивачем, - правомірним є висновок суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та визнання договору оренди недійсним.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М.

Судді: /підписи/ Дряниця Ю.В.

Кривчун Т.О.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.