справа № 179/1028/17
провадження № 2/179/1182/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Бондар О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дудківка» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заяваОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дудківка» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.
Позивач зазначає, що договір оренди земельної ділянки укладений з порушенням істотних його умов:
1.В договорі зазначено, що позивач є власником земельної ділянки згідно державного акту
2.В п. 1 договору зазначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,72 га, що не відповідає площі земельної ділянки згідно державного акту 6,7532 га.
3.В реквізитах сторін визначено паспортні дані позивача АЕ 236859 від 16.04.1996 року виданого Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, хоча його паспорт громадянина України був виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.
4.В прикінцевих положеннях вказано, що невідємною частиною договору є копія державного акту на право власності серії І-ДП №115612, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3701 від 19.02.2001 року, тобто невідомий документ.
5.Договір оренди укладений 29.08.2002 року, що не відповідає дійсності, оскільки власником земельної ділянки, позивач став лише 01.08.2005 року, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВСІ 788648 від 01.08.2005.
Згідно даних ДПА земельна ділянка перебуває не в оренді, а в лізингу, що суперечить ст. 807 ЦК України та діючому договорі оренди земельної ділянки.
Позивач зазначає, що відповідач не займається сівозмінами, щороку засіває на полях соняшник та кукурудзу, чим створює загрозу для родючості стану ґрунтів земельної ділянки.
Відповідно до умов п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки, відповідач зобовязався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору та у формі:
- Натуральна - пшениця - 500 кг., фуражне зерно - 1500 кг., сонях - 200 кг., цукор - 75 кг., один візок соломи;
- Відробіткова - обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів - до 0,3 га, механізоване збирання зернових - до 0,3 га, надання транспортних послуг - до 30 км.
Послуги, які надаються Орендарем і не входять (не враховуються) до розміру орендної плати - ритуальні послуги у випадку смерті орендодавця.
Дані, вказані вище (розмір, платежів за окремими формами орендної плати), встановлюються згідно біржових цін на продукцію, є динамічними та можуть змінюватися щороку у подальшому згідно п. 2.2. Договору за умови їх обовязкового погодження сторонами.
Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства і не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством.
Проте всі ці вимоги орендарем не виконуються, що порушують вимоги договору та діючого законодавства.
Про невиплату орендної плати свідчать відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів з 01.01.2008 по 31.12.2016, що додається.
Позивач посилається на те, що мінімальний розмір орендної плати за землі сільськогосподарського призначення більше не обмежений розміром земельного податку. З 01 квітня 2015 року орендна плата для цих категорій земель не може бути менша 3 % грошової оцінки землі (як і для інших категорій земель).
Позивач, враховуючи щорічне підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії договору згідно нормативно грошової оцінки земельної ділянки на загальну площу 6,7532 га починаючи з 2012 року рахує заборгованість по виплаті орендної плати:
-за 2012 рік сума, яку повинен був отримати згідно договору 6 334,31 грн., проте згідно даних ДПА отримав - 5 481,80 грн. Різниця невиплаченої суми 852,51 грн.;
-за 2013 рік сума, яку повинен був отримати - 7 592,77 грн., згідно даних ДПА - 5 768,60 грн. Різниця невиплаченої суми 1 824,17 грн.;
-за 2014 рік сума, яку повинен був отримати - 12 581,76 грн., згідно даних ДПА - 7 959,06 грн. Різниця невиплаченої суми 4 622,70 грн.;
-за 2015 рік сума, яку повинен був отримати згідно договору - 19 792,06 грн., згідно даних ДПА - 11 741,46 грн. Різниця невиплаченої суми 8 050, 54 грн.;
-за 2016 рік сума, яку повинен був отримати згідно договору 22 246,00 грн., згідно даних ДПА 12 247,05 грн. Різниця невиплаченої суми 9 999 грн.
Проте орендар не враховує щорічне підвищення коефіцієнту індексації за кожен рік користування землею, товарну продукцію видає згідно умов початкового договору. Про підвищення орендної плати та видачі товарної продукції жодного разу питання не піднімалося.
Із цим питанням позивач неодноразово звертався до відповідь не надавав. На момент предявлення позову зобовязання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 25 348 грн.
Так як порушуючи право позивача на отримання матеріальних благ, нехтування його інтересів, що завдало йому душевних страждань, яких він зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача, погіршення стану здоровя, у приниженні честі та гідності, позивач вважає, що завдано моральної шкоди на суму 5 000 грн.
Таким чином, позивач вважає, що його права як орендодавця порушені, тому звертається до суду із вимогами щодо розірвання договору, стягнення несплаченої орендної плати та моральної шкоди.
Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Раніше в судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, прохав розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути несплачену орендну плату та моральну шкоду.
Представник відповідача в судове засідання - 12 жовтня 2017 року не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Раніше в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що позивачем отримано у повному обсязі орендну плату, згідно умов договору, про що надав відповідні відомості. Орендна плата між сторонами була погоджена лише натуральна та відробіткова форма орендної плати, погодження щодо грошової форми орендної плати сторонами не здійснювалося. Крім того, представник відповідача зазначив, що невідповідності у договорі оренди є описками та не впливають на договірні відносини між сторонами.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Відповідно до умов п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки, відповідач зобовязався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору та у формі:
- натуральна - пшениця - 500 кг., фуражне зерно - 1500 кг., сонях - 200 кг., цукор - 75 кг., один візок соломи;
- відробіткова - обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів - до 0,3 га, механізоване збирання зернових - до 0,3 га, надання транспортних послуг - до 30 км.
Послуги, які надаються Орендарем і не входять (не враховуються) до розміру орендної плати - ритуальні послуги у випадку смерті орендодавця.
Дані, вказані вище (розмір, платежів за окремими формами орендної плати), встановлюються згідно біржових цін на продукцію, є динамічними та можуть змінюватися щороку у подальшому згідно п. 2.2. Договору за умови їх обовязкового погодження сторонами.
Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства і не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством.
В Указі Президента України від 2 лютого 2002р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» (в редакції станом на дату реєстрації договору оренди - 10.12.2009 року) встановлено плату за оренду земельних ділянок в розмірі не менше 3 % від вартості земельної ділянки.
Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно із частиною пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.
Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.
Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.
Оскільки на день державної реєстрації договору оренди землі законодавством встановлено плату за оренду земельної ділянки в розмірі не менше 3 % від вартості земельної ділянки, суд вважає обґрунтованим посилання позивача про невідповідність умов договору вимогам закону, а саме встановлення в ньому плати за користування земельною ділянкою у розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки.
Оскільки договором порушено право позивача на отримання орендної плати в розмірі 3 % від вартості земельної ділянки, розрахунок заборгованість по виплаті орендної плати є обґрунтованим в розмірі 25 348 грн., а саме:
-за 2012 рік. сума, яку повинен був отримати згідно договору 6 334,31 грн., проте згідно даних ДПА отримав - 5 481,80 грн. Різниця невиплаченої суми 852,51 грн.;
-за 2013 рік сума, яку повинен був отримати - 7 592,77 грн., згідно даних ДПА - 5 768,60 грн. Різниця невиплаченої суми 1 824,17 грн.;
-за 2014 рік сума, яку повинен був отримати - 12 581,76 грн., згідно даних ДПА - 7 959,06 грн. Різниця невиплаченої суми 4 622,70 грн.;
-за 2015 рік сума, яку повинен був отримати згідно договору - 19 792,06 грн., згідно даних ДПА - 11 741,46 грн. Різниця невиплаченої суми 8 050, 54 грн.;
-за 2016 рік сума, яку повинен був отримати згідно договору 22 246,00 грн., згідно даних ДПА 12 247,05 грн. Різниця невиплаченої суми 9 999 грн. (а. с. 17).
Частиною 2 статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.
Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.
Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконує умови договору, тобто не повністю вносить орендну плату, істотно та систематично порушується договір. За таких обставин, позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, розірвавши договір оренди земельної ділянки та стягнути невиплачену орендну плату.
Частиною 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Позивачем не надано доказів для підтвердження того, що йому була нанесена моральна шкода, у звязку із чим необхідно відмовити в цій частині у задоволенні позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 280 грн. 00 коп. (а. с. 1, 129), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224, 226 ЦПК України, 651 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
-заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 25 348, 00 грн. (двадцять пять тисяч триста сорок вісім гривень 00 коп.) гривень.;
-судовий збір в розмірі 1 280 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Т.А.Ковальчук