Справа № 167/192/17 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І.І.
Провадження № 22-ц/773/813/17 Категорія: 81 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі :

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Шевчук Л.Я., Данилюк В.А.,

секретар - Вергун Т.С.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1,

представника стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» Кравчука М.В.,

представника Рожищенського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 про визнання дій заступника начальника Рожищенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Кисіля Дмитра Васильовича протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_4 на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 03 травня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03 травня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання дій заступника начальника Рожищенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Кисіля Дмитра Васильовича протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовлено.

Заявник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу, в якій, покликаючись на недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись із скаргою, ОСОБА_4 покликався на те, що державним виконавцем неправомірно відкрито провадження із виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості в користь банку, оскільки в процесі виконання цього рішення між ним і банком було укладено мирову угоду, яка хоч ним не виконана, однак не є виконавчим документом, а строк пред'явлення виконавчого документа до виконання банк пропустив.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що права ОСОБА_4, як боржника у виконавчому провадженні, не порушувались, підстави для визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними відсутні.

Такі висновки суду є правильними, відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 312 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог матеріального й процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 27.01.2014 року визнано мирову угоду укладену 10.12.2013 року між ТЗОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо виконання виконавчого листа по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 3-7). Вказана ухвала суду про затвердження мирової угоди від 27.01.2014 року сторонами не оскаржувалася і набрала законної сили.

26.01.2017 року представником ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на примусове виконання до Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в межах строків, встановлених ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», подано для примусового виконання ухвалу Рожищенського районного суду №167/27/14-ц про визнання мирової угоди укладеної між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо виконання виконавчого листа по справі за позовом «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до умов п. 5 якої передбачено примусове виконання вказаної ухвали у випадку порушення боржниками умов угоди.

27.01.2017 року заступником начальника Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 на підставі вищевказаної ухвали суду, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 в користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) від 02.06.2016 року, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема таких виконавчих документів як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

Статтею 4 Закону передбачено вимоги до виконавчих документів Так.

у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Аналогічні вимоги законодавства до виконавчого документу містились і в Законі України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року.

З аналізу вищезазначених норм Закону можна дійти висновку, що рішення суду може виконуватися на підставі ухвал, зокрема й ухвали про затвердження мирової угоди в процесі виконання, якщо така ухвала відповідає вимогам, які встановлені до змісту виконавчих документів.

В даному випадку мирова угода укладена не під час розгляду цивільної справи по суті, а в процесі виконання рішення суду по даній справі, відповідно до ст. 372 ЦПК України і норми ст. 175 ЦПК України на дані правовідносини не поширюються.

Ухвала про затвердження мирової угоди в процесі виконання від 27.01.2014 року є виконавчим документом в розумінні ст. 3 Закону і відповідає вищенаведеним вимогам до виконавчих документів, а саме містить відомості щодо умов, розміру, строків виконання зобов'язання. Боржником ОСОБА_4 не зазначено, яка невідповідність цього виконавчого документу може потягнути за собою неможливість його виконання органами Державної виконавчої служби.

При розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду від 10.09.2009 року по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» солідарно 209573, 36 грн. заборгованості за кредитним договором і було видано 19.11.2009 року виконачий лист №2-347/09, який перебував на виконанні у ВДВС Рожищенського районного управління юстиції. В процесі виконання цього рішення була укладена мирова угода, яка визнана судом.

Ухвала про затвердження мирової угоди в процесі виконання у даній справі постановлена 27.01.2014 року, а виконавче провадження відкрито ухвалою державного виконавця 27.01.2017 року на підставі заяви стягувача від 26.01.2017 року, тобто з дотриманням вказаного у Законі трьохрічного строку.

Отже, виконавець діяв в межах чинного законодавства і правомірно відкрив виконавче провадження

Відповідно до ч. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України, від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

З огляду на вказане, покликання боржника на те, що банк пропустив строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, не заслуговують на увагу суду.

Пояснення з приводу заміни сторони виконавчого провадження, а саме стягувача, які додатково надав боржник, не можуть бути прийняті до уваги, так як ці обставини не були тими, якими скаржник обґрунтовував свої вимоги. Крім того, зазначені питання стосуються ухвали суду від 27.04.2014 року, яка не є предметом розгляду в даному апеляційному провадженні.

Покликання заявника на правові позиції Верховного Суду України, висловлені ним в постановах №6-274цс15 від 23.09.2015 року і №30/404 від 16.05.2006 року є безпідставними, оскільки стосуються застосування судом інших норм матеріального права у інших правовідносинах, ніж у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Висновки суду повністю відповідають встановленим обставинам справи, перевіреним належними доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, і нормам матеріального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 03 травня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді