Справа № 481/1608/15-ц
Провадж.№ 4-с/481/2/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

заявника ОСОБА_2

головного державного виконавця Станкевича В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новому Бузі скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірною постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення та дії головного держвиконавця, яку він 04.09.2017 року змінив та просив про визнання неправомірною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, винесеної головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції ОСОБА_3 18.05.2017 року, обґрунтовуючи її наступним.

Відповідно до рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12.01.2017 р. в цивільній справі 481/1608/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№103) про стягнення заборгованості по заробітній платі, Новобузьким районним судом був виданий виконавчий лист про стягнення з боржника 5250 гривень в рахунок доплати за суміщення посад за період з 27.02.2012 року по 01.10.2012 року. За вказаним виконавчим листом було відкрите виконавче провадження № 53398936, яке перебувало на виконанні головного держвиконавця відділу ДВС Новобузького РУЮ ОСОБА_3

18.05.2017 року держвиконавцем була винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій, зі змістом якої він, як стягувач ознайомився 19.05.2017 року.

Заявник вважає зазначену постанову неправомірною, так як вона винесена безпідставно, в порушення положень п.2 ч.1 ст.34 Закону «Про виконавче провадження», що призвело до порушення його прав, як стягувача за виконавчим провадженням.

Судова справа за скаргою в період часу з 25.05.2017 року до 03.09.2017 року знаходилась на розгляді в інших суддів і була розподілена 04.09.2017 року судді Вжещ С.І.

В судовому засіданні заявник просив скаргу задовольнити, обгрунтувавши це тим, що наявність постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.05.2017 року унеможливила отримання ним грошових коштів заборгованості по заробітній платі, які , в квітні 2017 року були перераховані боржником на депозитний рахунок відділу ДВС. Зазначені кошти він отримав у серпні 2017 року, після скасування 31.07.2017 року заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_4 оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні головний державний виконавець Станкевич В.А. проти задоволення скарги заперечував, мотивуючи це тим, що на момент розгляду скарги оскаржувана постанова скасована, рішення суду виконане, виконавче провадження закінчене у звязку з його повним виконання. Крім того, він визнав, що постанова була винесена без повного зясування обставин, для її винесення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та виконавче провадження № 53398936 суд приходить до наступного.

Відповідно до рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12.01.2017 р. в цивільній справі 481/1608/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№103) про стягнення заборгованості по заробітній платі, Новобузьким районним судом 26.01.2017 року був виданий виконавчий лист про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 5250 гривень

За вказаним виконавчим листом, на підставі заяви стягувача 14.02.2017 року головним держвиконавцем відділу ДВС Новобузького РУЮ ОСОБА_3 було відкрите виконавче провадження № 53398936.

За платіжним дорученням від 13.04.2017 року боржником було перераховано на депозитний рахунок відділу ДВС грошові кошти за виконавчим провадженням на суму 5988 грн.08 коп.

За клопотанням представника боржника від 17.02.2017 року, яке було отримане відділом ДВС 18.05.2017 року, постановою головного державного виконавця від 18.05.2017 року було зупинено вчинення виконавчих дій на підставі п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження»

Постановою заступника начальника відділу ДВС Новобузького РУЮ ОСОБА_4 від 31.07.2017 року постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.05.2017 року скасована з мотивів, що при її винесенні держвиконавець не в повному обсязі зясував обставини, що зумовлювали зупинення провадження виконавчих дій.

Платіжними дорученнями від 31.07.2017 року грошові кошти заборгованості по заробітній платі, судовий збір, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження були перераховані на рахунки стягувачів.

Постановою від 03.08.2017 року виконавче провадження було закінчене у звязку з його виконання.

Відповідно п. 2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Зі змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2017 року вбачається, відкриття касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№103) про стягнення заборгованості по заробітній платі та витребування цивільної справи, а посилань про зупинення стягнення за виконавчим документом дана ухвала не містить, що не давало підстав для винесення головним державним виконавцем постанови про обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій.

Згідно зі ст..383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця чи іншу посадову особу органу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлюєйого порушені права чи сободи.

З урахуванням знаходження з 13.04.2017 року на депозитному рахунку відділу ДВС грошових коштів, перерахованих боржником, наявність постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.05.2017 року, унеможливила отримання стягувачем коштів заборгованості по заробітній платі протягом певного часу, що безперечно порушило його права , як стягувача.

Таким чином, судом встановлено, що постанова від 18.05.2017 року була винесена з порушенням закону, що призвело до порушення прав заявника , тому суд вважає, що доводи скарги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Посилання державного виконавця на скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій на час розгляду скарги в суді, а звідси відсутності предмета оскарження , суд не приймає, зауваживши, що на час звернення до суду зі скаргою (23.05.2017 року) і до 31.07.2017 року, оскаржувана постанова діяла та на її виконання виконавчі дії по виконавчому провадженню не здійснювались.

Відповідно до ч.2 пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України, від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

З урахування зазначених положень та встановлених обставин, не зважаючи на те, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.05.2017 року скасована 31.07.2017 року заступником начальника відділу ДВС Новобузького РУЮ ОСОБА_4, суд не може залишити поза увагою безпідставність її винесення та визнає її неправомірною.

На підставі ст.388 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відділу ДВС Новобузького РУЮ на користь держави.

Керуючись ст.ст. 11,383,386-387,388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірною постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції ОСОБА_3, задовольнити.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції ОСОБА_3 про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.05.2017 року по виконавчому провадженню № 53398936.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції судові витрати пов'язані з розглядом скарги (судовий збір), в сумі 320 (триста двадцять) гривень на користь держави.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення . У разі, якщо ухвало було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі, апеляційної скарги, ухвала суду набирає законної сили.

Суддя