АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-7331/09-ц Головуючий в І інстанції:Зубов О.С. Номер провадження: 22-ц/791/1375/17 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 02 лютого 2010 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2009 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 13 вересня 1979 року вони з відповідачем уклали шлюб. Позивач зазначала, що з 2009 року через взаємне непорозуміння та сварки з відповідачем припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство. Просила розірвати шлюб та поділити майно набуте подружжям за час шлюбу.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 02 лютого 2010 року позов ОСОБА_6 задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зареєстрований 13.09.1979 року Суворовським відділом РАЦСу м.Херсона, актовий запис № 459.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 02 лютого 2010 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

В червні 2017 року ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 02 лютого 2010 року, посилаючись на те, що він дізнався про існування вказаного рішення суду лише 07 березня 2017 року, зазначає що він не був присутній при розгляді справи в суді, викладені позивачем обставини не відповідають дійсності та вказує, що весь час до смерті ОСОБА_6 проживали з нею однією сімєю.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 13 вересня 1979 року Суворовським відділом РАЦСу м.Херсона був зареєстрований шлюб, актовий запис № 459.

В жовтні 2009 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_5 знав про розгляд справи судом та приймав в ньому участь. Так, на позовній заяві ОСОБА_6 є власноруч написана ОСОБА_5 відмітка про те, що копію позовної заяви він отримав 17 листопада 2009 року та розписка про те, що на розірвання шлюбу згоден, датована 02.02.2010 року (а.с.4).

В матеріалах справи наявна угода про надання правової допомоги у справі про розірвання шлюбу та поділ спального майна подружжя, укладена 08.12.2009 року між юрисконсультом обласного міжгалузевого профспілкового адвокатського бюро ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.104).

Згідно протоколів судового засідання від 20 січня 2010 року та 02 лютого 2010 року в судовому засіданні приймали участь позивач ОСОБА_6, яка підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та ОСОБА_5, який не заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають значення.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вказані обставини справи та наведені положення закону, суд першої інстанції ухвалив правильне рішення про розірвання шлюбу між сторонами, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був обізнаний про наявність спору та вказане рішення суду є заочним, виходячи з наступного.

Дійсно, у вступній частині рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 02 лютого 2010 року після слів «Рішення іменем України» зазначено «(заочне)», однак, як слідує з матеріалів справи, у суду не було підстав для ухвалення заочного рішення.

Так, відповідно до положень глави 8 ЦПК України «Заочний розгляд справи» суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу, і крім цього, у нього має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_5 був присутній в судових засіданнях, давав пояснення та визнав позов, що підтверджується протоколами судових засідань та іншими матеріалами справи, у суду не було підстав ухвалювати заочне рішення.

Крім того, судом не постановлялась ухвала про заочний розгляд справи та оскаржуване рішення не містить вказівки про строк і порядок подання заяви про його перегляд, як це передбачено ст. 226 ЦПК України.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції у вступній частині рішення помилково вказано «(заочне)», оскільки рішення суду постановлено в звичайному порядку і доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи в межах досліджених в судовому засіданні доказів та нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

З наданої до апеляційної скарги копії свідоцтва про смерть І-КГ №221246, виданого 18 серпня 2016 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_6 померла 16 серпня 2016 року.

Згідно ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.206 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо правовідносини не допускають правонаступництва.

Частиною 2 ст. 310 ЦПК України передбачено, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи сторони у спірних правовідносинах, що не допускає правонаступництва, не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Враховуючи, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва, то підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворівського районного суду м. Херсона від 02 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: А.Г.Колісниченко

ОСОБА_3