Справа № 505/1106/17
Провадження № 2/505/991/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_5, звернувся 05.05.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 13 березня 2011 року помер його дід по лінії батька - ОСОБА_6.

Після смерті його діда, відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9326 га, яка розташована на території Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №503/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії III- ОД №026819 від 08 січня 2004 року.

В звязку з тим, що на день смерті його діда він постійно проживав та був зареєстрований в одному житловому будинку разом з ним за адресою: Одеська область, Подільський район, с.Домниця, вул. Незалежності, буд.3, то за законом, він фактично прийняв спадщину, як спадкоємець по заповіту, складеному дідом 01 березня 2002 року, посвідченого 01 березня 2002 року секретарем Климентівської сільської ради Котовського району Одеської області ОСОБА_7, зареєстрованому в реєстрі за №60.

Крім нього, іншими спадкоємцями, які також постійно проживали та були зареєстровані в одному житловому будинку є: ОСОБА_2 (син померлого й його батько) спадкоємець першої черги за законом, ОСОБА_3 (онук померлого та його рідний брат) - спадкоємець пятої черги за законом, ОСОБА_4 (онука померлого та його рідна сестра) - спадкоємиця пятої черги за законом, які не оспорюють його спадкові права по заповіту.

В квітні 2017 року, він звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно.

Але, в звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане спадкова майно - державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №026819 від 08 січні 2004 року, був втрачений й надати його нотаріусу він не зміг, в наявності була лише копія цього документу отримана в орендаря вищезазначеної земельної ділянки, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно його діда - ОСОБА_6, померлого 13 березня 2011 року. Одночасно, державним нотаріусом йому було розяснено, що з приводу визнання за ним права власності на спадкове майно, як за спадкоємцем за заповітом, йому необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом, право приватної власності на спадкове майно його діда - ОСОБА_6, померлого 13 березня 2011 року, в вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9326 га, яка розташована на території Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №503/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії III- ОД №026819 від 08 січня 2004 року.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 в ході судового розгляду підтримала заявлені вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав та підтвердив викладені обставини справи.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність в якій проти позову не заперечували.

Вислухавши представника позивача, відповідача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи, 13 березня 2011 року у віці 75 років в с. Домниця Котовського району Одеської області помер ОСОБА_6 (актовий запис №03), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №244249 від 01.03.2011 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9326 га, яка розташована на території Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №503/03 від 16.12.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №026819 від 08.01.2004 року, що не заперечується відповідачами та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи.

Згідно довідки відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області №5131/115-17 від 06.11.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Світанок», з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 116443,36 грн.

ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 01 березня 2002 року секретарем Климентівської сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №60, згідно якого все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося б, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті та на все на що він матиме право по закону - заповів ОСОБА_1

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Разом з цим положеннями ст.1268 ЦК України встановлюється, що лише спадкоємець який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може визнаватись таким, що її прийняв.

Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року доказами постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Отже, позивач, який є онуком померлого, прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_6 на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою виконкому Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області №117 від 24.03.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 дійсно був зареєстрований та постійно проживав разом зі своїм дідом по лінії батька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: вул. Незалежності, 3, с. Домниця Подільського (колишня назва Котовського) району Одеської області по день смерті останнього 13 березня 2011 року. Також за цією адресою в цьому житловому будинку на момент смерті ОСОБА_6 були зареєстровані та постійно проживали наступні особи: ОСОБА_2 - син померлого, ОСОБА_8 - невістка померлого, ОСОБА_3 - онук померлого, ОСОБА_4 онука померлого.

Іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є: ОСОБА_2 (син померлого) спадкоємець першої черги за законом, ОСОБА_3 (онук померлого) - спадкоємець пятої черги за законом, ОСОБА_4 (онука померлого) - спадкоємиця пятої черги за законом.

Відповідачі не оспорюють спадкових прав позивача за заповітом.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 13 березня 2011 року, у вигляді земельної ділянки площею 4,9326 га, яка розташована на території Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена обява в газеті «Котовська реклама» №14(703) від 05.04.2017 року.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за заповітом, право приватної власності на спадкове майно його діда - ОСОБА_6, померлого 13 березня 2011 року, у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9326 га, яка розташована на території Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №503/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії III- ОД №026819 від 08 січня 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я