Справа № 373/1395/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 р. Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

при секретарі Руденко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (злочину),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить постановити рішення про стягнення з відповідача на свою користь 72 734 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 86 900 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, 3 466 грн. 40 коп. витрат за проведену експертизу та 1 596 грн. 35 коп. судового збору, понесених позивачем при подачі позову до суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.10.2016 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, згідно з яким він 25.05.2016, керуючи автомобілем марки «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_1, проявив злочинну недбалість та рухаючись по вул. Чапаєва в с. Харківці Переяслав-Хмельницького району Київської області в напрямку с. Демянці Переяслав-Хмельницького району, виїхавши на смугу зустрічного руху неподалік електроопори №22, допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanоs», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався по смузі руху в напрямку с. Мазінки Переяслав-Хмельницького району та в результаті чого отримав, згідно висновку експерта №123 від 14.07.2016, середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вказаним вироком суду затверджено угоду про примирення, укладену в даному кримінальному провадженні, між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2, призначено покарання ОСОБА_2 у виді штрафу в сумі 3 400 грн. 00 коп., стягнуто з нього на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2 727 грн. 96 коп.

Посилається на те, що даним кримінальним правопорушенням (злочином) належний йому автомобіль марки «Daewoo Lanоs», реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав значні механічні ушкодження та згідно звіту №0097-С про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ становить 57 934 грн. 96 коп.

50 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування йому перераховано ПАТ «Страхова група «ТАС», а різницю має відшкодувати відповідач по справі. Також в звязку з неможливістю експлуатувати пошкоджений в ДТП автомобіль вважає необхідним стягнути з відповідача 63 000 грн. 00 коп. упущеної вигоди.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, посилається на висновок експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи. За висновками цього дослідження завдана йому моральна шкода оцінюється позивачем в сумі 86 900 грн. 00 коп.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_5 позов визнали частково - в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 7 934 грн. 96 коп., як різницю між встановленим розміром завданої шкоди та виплаченим розміром страхового відшкодування, а також в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. 00 коп. та витрат на залучення евакуатора в сумі 1 800 грн. 00 коп. В решті позовних вимог просили відмовити, зазначивши про те, що вимога про стягнення упущеної вимоги не може бути задоволена, так як договір найму транспортного засобу, на який посилається позивач, є нікчемний в звязку з тим, що сторонами договору не дотримана вимога про його нотаріальне посвідчення. Висновок експерта, який подав позивач, не визнають за допустимий доказ, так як він отриманий з порушенням норм ЦПК України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/3.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши їх наявними у справі доказами, судом було встановлено, що ОСОБА_2 25.05.2016, керуючи автомобілем марки «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_1, проявив злочинну недбалість та рухаючись по вул. Чапаєва в с. Харківці Переяслав-Хмельницького району Київської області в напрямку с. Демянці Переяслав-Хмельницького району, виїхавши на смугу зустрічного руху неподалік електроопори №22, допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanоs», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що належав на праві власності позивачу по справі.

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.10.2016 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Daewoo Lanоs», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що міститься в матеріалах справи, його власником був ОСОБА_1.

Згідно з даними Територіального сервісного центру №3248 РСЦ в Київській області МВС України від 06.09.2017 за №38/845 автомобіль НОМЕР_3 13.12.2016 був перереєстрований на ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу №3248/2016/238604 від 13.12.2016.

На момент скоєння ОСОБА_2 вказаного кримінального правопорушення (злочину), цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована Приватним акціонерним товариством «СГ «ТАС», яким позивачу була відшкодована майнова шкода в сумі 50 000 грн. 00 коп. Загальна вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу, згідно звіту №0097-С про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 08.11.2016, виконаного на замовлення АТ «СГ «ТАС» (приватне), становить 57 934 грн. 67 коп.

Таким чином різниця між завданою майновою шкодою та сумою страхового відшкодування в розмірі 7 934 грн. 16 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та не оспорюється відповідачем.

Крім того, як підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №911 від 03.11.2016, СПД Симониш було прийнято від ОСОБА_1 суму 1 800 грн. 00 коп. за послугу евакуатора для транспортування належного йому пошкодженого автомобіля для експертного дослідження. Дана сума також не оспорюється відповідачем та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В обґрунтування своєї вимоги про стягнення з відповідача на свою користь 63 000 грн. 00 коп. упущеної вигоди позивач ОСОБА_1І надав суду договір оренди транспортного засобу у фізичної особи від 26.04.2016, укладений між ним та ФОП ОСОБА_7. За цим договором позивач зобовязувався надати ОСОБА_7 в строкове платне користування автомобіль НОМЕР_4, який в свою чергу зобовязувався прийняти названий автомобіль та використовувати його виключно для перевезення пасажирів, а також сплачувати ОСОБА_1 4 500 грн. 00 коп. в місяць орендної плати.

Суд вважає, що майнова вимога про стягнення упущеної вигоди не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Строк дії даного договору не визначений, лише має вказівку на його дію до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Суд вважає неправомірним нарахування вартості збитків доходів, які міг би позивач реально отримати за обставин, якби не було порушене його право, так як воно здійснене до дня подачі позову, і не відомо, коли вказаний договір міг припинити свою дію (через 1 місяць, 1 рік після його укладення тощо).

Окрім того, відповідно до ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

До суду не надано доказів нотаріального посвідчення вказаного договору найму належного позивачу транспортного засобу. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1 3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Вимоги про визнання такого договору недійсним не заявлено, однак заявлено про визнання такого доказу недопустимим.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 18.01.2017 в справі №6-648цс16, нікчемний договір не породжує тих прав і обовязків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України вказаний договір оренди транспортного засобу у фізичної особи від 26.04.2016 є недійсним правочином та не створює юридичних наслідків, а тому не може бути взятий судом за доказ для відшкодування упущеної вигоди.

Як власник майна, ОСОБА_1, крім матеріальної шкоди, зазнав моральної шкоди внаслідок пошкодження свого майна, яка полягає в душевних стражданнях, порушенні звичного ритму життя, позбавленні можливості користуватися автомобілем, який зазнав механічних пошкоджень та став непридатним до використання. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в 86 900 грн. 00 коп., яка визначена у висновку експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи №543/17-23 від 29.06.2017, проведеної за заявою адвоката ОСОБА_4, який представляє інтереси ОСОБА_1.

Проте, даний висновок експерта суд вважає недопустимим доказом з огляду на наступне.

Згідно з ст.66 ЦПК України висновок експерта докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Постановою Пленуму ВСУ від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» п.17 встановлено, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Також згідно п.1.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом МЮ України від 08.10.1998 №53/5 призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз МЮ України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, їх обовязки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному КПК України, ЦПК України, ГПК України, КУпАП, КАС України, МК України, Законами України «Про судову експертизу» та «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією. Пунктом 1.3. цієї Інструкції передбачено, що підставою для проведення експертиз є процесуальний документ, складений уповноваженою на те особою (органом), або письмове звернення потерпілого чи сторони захисту кримінального провадження.

Отже, підставою для складення висновку експерта є лише ухвала суду про призначення експертизи, експерт повинен бути попереджений про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, як передбачено ст.144 ЦПК України.

Крім того, даний висновок експерта ґрунтувався на недостовірних даних, які визначив сам позивач. Так, на момент дослідження вивчався актуальний стан ОСОБА_1, а не внутрішні переживання, які він відчув відразу після скоєння ДТП. Адже, експертне дослідження проводилося майже через рік після завдання шкоди внаслідок кримінального правопорушення, коли автомобіль вже було продано третій особі, про що позивач замовчував, відповідаючи на питання експерта.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, при визначенні моральної шкоди суд керується принципами виваженості, розумності, справедливості та враховує характер і обсяг страждань, які позивач зазнав внаслідок пошкодження свого майна, які полягають в душевних стражданнях, порушенні звичного ритму життя, позбавленні можливості користуватися автомобілем, який зазнав механічних пошкоджень та став непридатним до використання, та вважає, що ОСОБА_1 завдано моральної шкоди у звязку з пошкодженням належного йому на праві власності майна.

Зясовуючи питання розміру завданої моральної шкоди, суд вважає, що 20 000 гривень будуть достатньою та розумною грошовою компенсацією за завдану позивачу моральну шкоду.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат, повязаних із проведенням судових експертиз, які не належать до судових витрат, суд враховує, що відповідно до статті 15 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров'я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством.

Після закінчення розгляду справи витрати, повязані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК.

Проте, так як висновок експерта наданий позивачем, складений за заявою його адвоката без ухвали суду про призначення судової експертизи і до уваги, як допустимий доказ, судом не брався, то і не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за проведену експертизу в сумі 3466 гривень 40 коп.

Судові витрати, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп., як мінімальна сума ставки судового збору.

Таким чином, частковому задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 9 734 грн. 00 коп., яка включає 7 934,00 грн. різниці між завданою шкодою і сумою страхового відшкодування та 1 800,00 грн. за послуги евакуатора; в частині стягнення моральної шкоди - в сумі 20 000,00 грн., а також до стягнення підлягають 640 грн. 00 коп. судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.23, 216, 220, 1167 ЦК України, згідно ст. ст.10, 60, 61, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (злочину)задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 9 734 (девять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. майнової шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2на користь ОСОБА_1640 грн. 00 коп. судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Виготовлення повного тексту рішення здійснено 01.11.2017.

Суддя О. І. Рева