АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3997/17 Справа № 175/76/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 06 січня 2016 року, заінтересовані особи: заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби, начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_3, виконувач обовязки начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4, ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, посилаючись на те, що 02.10.2014 на підставі виконавчого листа №2-6510/2011, який надійшов із Кіровського ВС Дніпропетровського районного управління юстиції, постановою державного виконавця Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження №44936519 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011. 23.02.2015, як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, він направив до ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції рекомендованим листом скаргу «На постанови державного виконавця Біляковського О.М. від 27.10.2014 та 05.11.2014». Вказану скаргу начальник ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_7 проігнорував повністю, скаргу від 23.02.2015 не розглянув, жодного рішення по ній не прийняв, ніякої відповіді йому не направив. 09.11.2015 вищезазначена бездіяльність начальника ВДВС ОСОБА_7 оскаржена до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 Постановою начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 №61/10/1/2015 від 26.11.2015 його скаргу від 26.11.2015 задоволено, бездіяльність начальника ВДВС ОСОБА_7 визнано неправомірною, зобов'язано начальника ВДВС ОСОБА_7 розглянути його скаргу від 23.02.2015 та направити відповідь про результати її розгляду в строк - до 04.12.2015 року. 15.12.2015 він отримав копію постанови виконувача обов'язки начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1597/8 від 04.12.2015, прийняту за результатами розгляду його скарги від 23.02.2015. Відповідно до постанови дії державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_6 щодо винесення постанов 27.10.2014 та від 05.11.2014 про накладення на ОСОБА_5 штрафів, відповідно, у розмірі 170,00 грн. та 340,00 грн., визнані такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», його скаргу від 23.02.2015 залишено без задоволення. 18.12.2015, як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, він звернувся до начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 зі скаргою на постанову виконувача обов'язки начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1597/8 від 04.12.2015. 06.01.2016, за результатами розгляду його скарги від 18.12.2015, заступник начальника територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 прийняв постанову №2/10/1/2016 від 06.01.2016, відповідно до якої постановив скаргу ОСОБА_2 від 18.12.2015 залишити без задоволення, з мотивів: оскаржувані постанови державного виконавця ВДВС Дніпропетровського РУЮ ОСОБА_6 від 27.10.14 про накладення на ОСОБА_5 (боржник) штрафу у сумі 170,00 грн. та від 05.11.14 про накладення на ОСОБА_5 (боржник) штрафу у сумі 340 грн. винесені у відповідності до вимог ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження». Погодитися з постановою заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 №2/10/1/2016 від 06.01.2016 він не може, вважає її незаконною, оскільки, державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження без встановлення строків для самостійного виконання рішення суду було порушено вимоги закону, а тому не мав права виносити постанови про накладення штрафів від 27 жовтня 2014 року та від 05 листопада 2014 року, тому постанову ОСОБА_3 з зазначенням, що вказані вище постанови про накладення штрафів є правомірними, вважає, неправомірною та такою, що прямо суперечить вимогам ч.2 ст.25, ч.1 ст.27, ст. 75, ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження». ОСОБА_2, уточнивши свою скаргу, просив постанову заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 №2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 визнати неправомірною; зобовязати заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 задовольнити вимоги його, ОСОБА_2, скарги від 18 грудня 2015 року у виконавчому провадженні №44936519.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 визнано неправомірною; зобовязати заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 розглянути скаргу ОСОБА_2 від 18 грудня 2015 року у виконавчому провадженні №44936519 у відповідності до вимог ч.8 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження»; в задоволенні іншої частини заявлених у скарзі вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нової про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і змісту скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 по справі №2-6510/2011 позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 0.0. про захист прав споживача задоволений частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця Петрову 0.0. повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору №ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. На примусове виконання вищевказаного рішення, 21 січня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист (а.с. 7 т.1).

02 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження №44936519 з виконання виконавчого листа №6510/2011 від 21.01.2013 року (а.с. 8, 52 т.1).

02 жовтня 2014 року за вих. №16904/8 державним виконавцем Біляковським О.М. було направлено ФОП ОСОБА_5 вимогу державного виконавця про зобовязання виконати вимоги виконавчого документа в строк до 24 жовтня 2014 року, однак вимога, отримана ОСОБА_5 21 жовтня 2014 року, не була виконана (а.с. 53 т.1).

27 жовтня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення на ФОП ОСОБА_5 штрафу у розмірі 170,00 грн., в звязку з невиконанням вказаної вище вимоги (а.с. 57 т.1).

28 жовтня 2014 за вих. №18088/8 державним виконавцем Біляковським О.М., було направлено ФОП ОСОБА_5 вимогу державного виконавця про зобовязання виконати вимоги виконавчого документа в строк до 04 листопада 2014 року, однак вимога отримана ОСОБА_5 03 листопада 2014 року не була виконана (а.с. 58 т.1).

05 листопада 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення на ФОП ОСОБА_5 штрафу у розмірі 340 грн., в звязку з невиконанням вказаної вище вимоги (а.с. 62 т.1).

Боржником ФОП ОСОБА_5 постанови від 27 жовтня 2014 року про накладення штрафу у розмірі 170 грн. та від 05 листопада 2014 року про накладення штрафу у розмірі 340 грн. виконані (а.с. 59, 64 т.1).

Постановою начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 №113/10/1/2014 від 12 січня 2015 скаргу ОСОБА_2 від 20.12.2014 року було задоволено та дії державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_6 визнано такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язано начальника ВДВС ОСОБА_7 привести ВП №44936519 у відповідність до вимог чинного законодавства та доповісти про виконання даної постанови до 25.01.2015 року. Цією ж постановою встановлено, що 02.10.2014 року державним виконавцем Біляковським О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, у вказаній постанові державним виконавцем, в порушення вимог ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», не було вказано строк для самостійного виконання боржником рішення суду (а.с. 34-36 т.1).

23 лютого 2015 року ОСОБА_2, як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, направив до ВДВС Дніпропетровського РУЮ рекомендованим листом скаргу на постанови державного виконавця Біляковського О.М. від 27 жовтня 2014 року та від 05 листопада 2014 року. Однак, дану скаргу начальник ВДВС Дніпропетровського РУЮ ОСОБА_7 по суті не розглянув, жодного рішення по ній не прийняв, та ніякої відповіді ОСОБА_2 не направив.

09 листопада 2015 року вищезазначена бездіяльність начальника ВДВС ОСОБА_7 була оскаржена ОСОБА_2 до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8

Постановою начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 №61/10/1/2015 від 26 листопада 2015 скаргу ОСОБА_2 від 09 листопада 2015 року було задоволено, бездіяльність начальника ВДВС ОСОБА_7 визнано неправомірною та зобов'язано начальника ВДВС ОСОБА_7 розглянути скаргу ОСОБА_2 від 23 лютого 2015 року та направити скаржнику відповідь про результати її розгляду в строк до 04 грудня 2015 року.

Відповідно до постанови в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1597/8 від 04 грудня 2015 року, дії державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_6 щодо винесення постанов від 27 жовтня 2014 року та від 05 листопада 2014 року про накладення на ОСОБА_5 штрафів, відповідно, у розмірі 170,00 грн. та 340,00 грн., визнані такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а скаргу ОСОБА_2 від 23 лютого 2015 року залишено без задоволення.

18 грудня 2015 року ОСОБА_2, як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, звернувся до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 зі скаргою на постанову в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1597/8 від 04 грудня 2015 року.

Постановою заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_9 №2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року, скаргу ОСОБА_2 від 18 грудня 2015 року було залишено без задоволення (а.с. 16-17 т.1).

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» N606-XIV від 21 квітня 1999 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктами 1.5, 1.5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція) передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

За змістом ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час спірних правовідносин, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч. 8 ст. 82 зазначеного вище Закону, зокрема, скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час спірних правовідносин, контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч. 3 зазначеної статті, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Також, відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час спірних правовідносин, керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті. Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом. Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби; а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Згідно ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження» N606-XIV від 21 квітня 1999 року, здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право:

- директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби;

- заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

Згідно ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час спірних правовідносин, посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби. Перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження. Постанова про проведення або результати перевірки законності виконавчого провадження може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її прийняття у порядку, встановленому цим Законом. На час проведення перевірки виконавче провадження може бути зупинено посадовою особою, яка його витребувала, про що зазначається в постанові. Про результати перевірки законності виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребувала, виноситься постанова, яка є обов'язковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами державної виконавчої служби.

При винесенні оскаржуваної постанови №2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519, заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальником управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 безпідставно зроблено висновок про те, що скаржник ОСОБА_2 пропустив, передбачений ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», десятиденний строк для оскарженнядо вищестоящого органу державної виконавчої служби постанови в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1597/8 від 04 грудня 2015 року.

Так, в оскаржуваній постанові №2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року зазначено, що ОСОБА_2 при подачі 18.12.2015 року скарги пропущений строк на оскарження постанови в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1597/8 від 04 грудня 2015 року, оскільки не доведено отримання останнім вказаної постанови в.о. начальника ВДВС лише 15.12.2015 року.

З такими висновками колегія погодитись не може, адже доказів, що спростовують твердження скаржника про отримання ним копії постанови в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1597/8 від 04 грудня 2015 року лише 15.12.2015 року - не представлено, клопотань про їх витребування судом не заявлено.

Частина 8 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» не встановлює порядку оскарження постанови начальника відділу за результатами розгляду скарги, поданої у виконавчому провадженні, тобто з дня направлення такої постанови, чи з дня її отримання адресатом.

Виходячи з принципів справедливості, необхідно зробити висновок про неможливість оскарження постанови №1597/8 від 04 грудня 2015 року, у випадку неотримання її копії.

Враховуючи, що твердження скаржника про отримання копії постанови №1597/8 від 04 грудня 2015 року лише 15.12.2015 року не спростоване, колегія дійшла висновку про недопустимість перешкоджання особі у реалізації її права на оскарження вказаної постанови.

Виходячи з викладеного, вимога ОСОБА_10 щодо визнання неправомірною постанови заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 №2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року - підлягає задоволенню.

Висновок місцевого суду про необхідність часткового задоволення скарги ОСОБА_10 є правильним, тому колегія вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена у відповідності з вимогами закону, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 205, 209, 218, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді