Справа № 204/3718/17
Провадження № 2/204/1345/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 червня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Позовна заява передана судді Самсоновій В.В. 22 червня 2017 року цивільною канцелярією суду.

Дана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та ст. ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», а саме:

Так, згідно з положеннями ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви: про поділ майна при розірванні шлюбу, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в Україні складає 1600 грн. 00 коп.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається - вартістю майна.

Як розяснив п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. (з наступними змінами і доповненнями), розяснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

Позивачкою не визначена та не вказана ціна позову (вартість майна) на момент звернення до суду, у звязку з чим суд не може визначити дійсну ціну позову, з якого враховується судовий збір, що підлягає сплаті за ці вимоги.

Тому, позивачка має визначити та вказати ціну позову, тобто вартість нерухомого майна, станом на дату звернення до суду з даним позовом, і сплатити судовий збір за ці вимоги, а в іншому разі суд буде вимушений визначити ціну позову на підставі наявних в матеріалах позовної заяви документів, в порядку ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», згідно з положеннями якої, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Реквізити для сплати судового збору: розрахунковий рахунок 0008, МФО 805012, ОКПО 37989253 банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська в УДКСУ Красногвардійського району.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір необхідно сплачувати за всі заявлені позовні вимоги.

Аналогічну позицію висловив й Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 10 своєї постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», в якій зазначено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. Згідно п. 12 вказаної постанови, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивачкою заявлені дві різні позовні вимоги: немайнового характеру про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, та майнового характеру про поділ спільного майна подружжя з визнанням права власності.

Проте, за позовні вимоги немайнового характеру судовий збір позивачкою не сплачений.

При цьому, звертаю увагу, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Таким документом є оригінал квитанції, платіжного доручення, тощо.

Вищевказані недоліки унеможливлюють вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З урахуванням вищевказаного, вважаю необхідним залишити дану позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 209 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків не більше п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали, але в будь-якому разі не більше ніж до 06 липня 2017 року.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься не поданою і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Самсонова