АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Станішевській Б.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та на утримання другого з подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі ј частини та на її утримання в розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дочкою трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2014 року, у період якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку - ОСОБА_7.

З червня 2016 року подружнє життя з відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, сторони проживають окремо з вересня 2016 року, спільного господарства не ведуть, а тому збереження шлюбу є неможливим.

Також позивачка зазначила, що малолітня донька проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, позивачка на момент звернення до суду з позовом перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, її дохід обмежений, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від матеріального утримання їх спільної дитини та їх сім'ї загалом, не приймає участі у вихованні доньки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року позов задоволено частково.

Справа № 759/2417/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9486/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований 05.07.2014 р. в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №1376 - розірвано.

Після розірвання шлюбу, прізвище позивачки ОСОБА_4 змінено на дошлюбне «ОСОБА_4».

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 лютого 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на її утримання в розмірі 3 000 грн. від всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 10 лютого 2017 року по 3 квітня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали і просили задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони: ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Малолітня ОСОБА_7 зареєстрована та проживає з матір'ю, позивачкою по справі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11)

Позивачка ОСОБА_4 працює з 18 грудня 2012 року на посаді інженера-програміста у ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані». ( а.с.33). .

Відповідач ОСОБА_2 працює з 11 лютого 2013 року на посаді провідного інженера-програміста у ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» та в середньому отримує заробітну плату в розмірі 69 441,28 грн. на місяць (а.с. 49).

Відповідач щомісячно на банківську картку на ім'я позивачки ОСОБА_4, шляхом грошових переказів перераховував кошти, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями за вересень, жовтень, листопад 2016 р. та січень, березень 2017 року.

Відповідно до Довідки ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» № 103 від 07 лютого 2017 року позивачка ОСОБА_4 з 16 березня 2015 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с. 12).

Відповідно до Витягу з Наказу № 122 - в/к від 03.04.2017 р. позивачці ОСОБА_4 перервано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 04 квітня 2017 року на умовах повного робочого дня, підстава - заява ОСОБА_4 (а.с. 33).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховав матеріальне становище сторін, а також, те, що малолітній ОСОБА_7 встановлений діагноз: негоспітальна правостороння пневмонія, імунодефіцит (а.с. 14), остання проживає разом з позивачкою, при цьому, в судовому засіданні не встановлено наявність осіб, які перебувають на утриманні відповідача (сплата аліментів, тощо), та дійшов висновку про можливість визначення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_7 до її повноліття в розмірі ј частини від всіх видів заробітку відповідача та вважає такий розмір співмірним потребам дитини

Крім того, враховуючи, що позивачка перервала відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 04 квітня 2017 р., а також враховуючи уточнення позовних вимог в частинні стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважав за необхідне присудити до стягнення з відповідача аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі 3 000 грн. щомісячно починаючи з 10 лютого 2017 року по 03 квітня 2017 року.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст..182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, судом враховані обставини, які за законом підлягають урахуванню, зокрема, стан здоров»я дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність у останнього інших утриманців.

Проте, судом першої інстанції не було враховано матеріальне становище матері дитини, на яку законом покладається рівний обов»язок по утриманню дитини.

З наданої в апеляційному суді довідки про доходи ОСОБА_4 вбачається, що остання з квітня 2017 року отримує заробітну плату в ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» і її дохід приблизно складає 37000 грн.

Отже, враховуючи доходи батька та матері та їх рівні обов»язки по утриманню своєї дитини, колегія суддів вважає, що розмір частки від доходу відповідача, що визначений судом першої інстанції, має бути зменшений до 1/8 частини.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом не враховано, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1426 грн., а середня заробітна плата в Україні становить 5887 грн.70 коп., що є достатнім для забезпечення нормального функціонування організму людини, а тому розмір аліментів має бути визначений на рівні 5 % від його доходу, що буде становити 3472 грн.06 коп., не заслуговують на увагу, оскільки матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти на рівні 1/8 частини від його доходу.

Наявність медичної страховки на ім.»я малолітньої ОСОБА_7, оформленої роботодавцем відповідача, якою передбачено амбулаторно-поліклінічне, стаціонарне обслуговування, надання невідкладної медичної допомоги, а розмір страхової суми становить 250000 грн. на рік, не звільняє батька від участі в утриманні дитини і не дає підстав для зменшення розміру аліментів до 5 % від доходу відповідача.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст..84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Врахувавши матеріальну забезпеченість відповідача, суд в межах заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, дійшов вірного висновку про часткове задоволення цих вимог та стягнув з відповідача аліменти на дружину в розмірі 3000 грн.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не враховано те, що відповідач 4 січня 2017 року перерахував позивачці в якості матеріальної допомоги 13000 грн., а також 30 січня 2017 року - 10000 грн. на лютий місяць, колегія суддів відхиляє, оскільки в платіжних дорученнях, наданих відповідачем, не зазначено призначення переказаних коштів, а отже відсутні підстави вважати, що ці кошти є аліментами на утримання дружини.

Посилання в апеляційній скарзі на положення ст..75 СК України не заслуговують на увагу, оскільки спірні правовідносини зазначеною нормою не регулюються.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 218, 303, 309, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 липня 2017 року - змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 до 1/8 частини від всіх видів заробітку ( доходу).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: