Номер провадження: 22-ц/785/2050/17
Номер справи місцевого суду: 496/5685/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

встановила:

Публічне акціонерне товариство „Ідея Банк (далі ПАТ „Ідея Банк) звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд: вилучити у ОСОБА_2, адреса реєстрації: Одеська, Біляївський р-н, 67652, АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1, або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль TOYOTA CAMRY, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі (4ТІВЕ46К87U020263), реєстраційний номер НОМЕР_2 та передати його в управління ПАТ „Ідея Банк (, адреса реєстрації: м. Львів, вул. Валова, буд.11) на період до його реалізації; в рахунок погашення заборгованості на користь ПАТ „Ідея Банк за кредитним договором №910.13438, укладеним між ПАТ „Ідея Банк та ОСОБА_2 в сумі 287346,15 грн, яка складається з : основний борг 0 грн., прострочений борг 168423,4 грн, прострочені проценти 117345,48 грн, строкові проценти 1577,27 грн, нарахована комісія 0 грн, прострочена комісія 0 грн, дебіторська заборгованість 0 грн, звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль TOYOTA CAMRY, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі (4ТІВЕ46К87U020263), шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ „Ідея Банк будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ „Ідея Банк усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/ виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо); стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Ідея Банк витрати по сплаті судового збору в сумі 4310,19 грн; покласти на відповідача інші можливі витрати, повязані з розглядом даної справи. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ „Ідея Банк виникло внаслідок зміни назви ПАТ „Плюс Банк (ВАТ „Плюс Банк) відповідно до рішення загальних зборів акціонерів банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. В тому числі, ВАТ „Плюс Банк було правонаступником ВАТ АКБ „Прикарпаття, яке в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ „Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття. 27 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №910.13438, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 168423,4 грн на купівлю транспортного засобу TOYOTA CAMRY, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі (4ТІВЕ46К87U020263), реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить відповідачу на праві приватної власності. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 27 лютого 2015 р. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вказаного автомобіля, решта була перерахована на фінансування страхового платежу. Кредитні кошти у сумі 168423,40 грн. було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 18,99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу TOYOTA CAMRY, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі (4ТІВЕ46К87U020263), реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить відповідачу на праві приватної власності. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та положень ЦПК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі (а.с.62).

Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с.60,61).

У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи.

Заочним рішенням Біляївського районого суду Одеської області від 08 вересня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

На вказане рішення суду ПАТ „Ідея Банк подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог та стягнути судові витрати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

27 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №910.13438, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 168423,4 грн на купівлю транспортного засобу TOYOTA CAMRY, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі (4ТІВЕ46К87U020263), реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить відповідачу на праві приватної власності. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 27 лютого 2015 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вказаного автомобіля, решта була перерахована на фінансування страхового платежу. Кредитні кошти у сумі 168423,40 грн було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 18,99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу TOYOTA CAMRY, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі (4ТІВЕ46К87U020263), реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить відповідачу на праві приватної власності (а.с. 10-19).

Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованості за кредитним договором у розмірі 287346,15 грн (а.с.20).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу.

Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з довідок регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області №31/15-2995 року від 12.08.2016 року та Головного сервісного центру МВС України №31/27-2267 від 05.08.2016 року спірний автомобіль було зареєстровано 16.07.2013 року на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.73-77).

Відповідач ОСОБА_2 не є власником спірного автомобіля, не був ним на момент звернення позивача до суду.

Позивач не просив суд про заміну неналежного відповідача або про залучення ОСОБА_3 в якості співвідповідача, не зазначив його повні анкетні дані.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов до правильного висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з тим, що позов предявлено до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник апелянта не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї позовної заяви та апеляційної скарги.

Твердження апелянт в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують вказані вище висновки суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» відхилити.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

ОСОБА_4