Справа № 161/4900/16-ц
Провадження № 2/161/345/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шолом С.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько - ОСОБА_5.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її баба - ОСОБА_6.

Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1.

Позивач являється спадкоємцем за правом представлення після смерті баби - ОСОБА_6 та прийняла спадщину оскільки, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю документів про народження її батька ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6

Позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частини вищевказаного спадкового майна, після смерті баби ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

25.01.2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом. Свої вимоги обгрутновує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_6. Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1. Вказує, що спадкодавець ОСОБА_6 була особою похилого віку, з 1978 року мала хворобу Адісона, що є рідкісним захворюванням, мала другу групу інвалідності. В останні роки спадкодавець потребувала постійної сторонньої допомоги, оскільки не мала можливості самостійно пересуватись та регулярного догляду лікарів. Вказує, що з 2007 року він здійснював догляд за ОСОБА_6, забезпечував її ліками, продуктами харчування, оплачував комунальні послуги та займався похованням по мірі можливості разом з його дочкою ОСОБА_7 Зазначає, що про безпорадний стан ОСОБА_6 було відомо ОСОБА_1, проте після смерті її батька ОСОБА_5, остання жодного разу не відвідувала спадкодавця ОСОБА_6, щодо догляду за нею ухилялась.

Просить суд усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Ухвалою суду від 25.01.2017 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали первісний позов, з підстав в ньому зазначених та просили суд його задовольнити. Зустрічний позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, з тих підстав, що ОСОБА_1 ухилялась від надання допомоги спадкодавцю. Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

З свідоцтва про право власності на житло від 22.05.2008 року вбачається, що ОСОБА_6 являється власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується актовим записом про смерть за № 1114 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 4).

Після смерті останньої відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно: квартиру АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги ОСОБА_6 є її сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Також, з пояснень сторін та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 являється сином ОСОБА_6, а позивач є внукою спадкодавця ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_5 (а.с. 6, 7).

Проте, син спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1

ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24.09.1992 року (а.с. 6, 7).

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови №7 від 30.05.2009 року «Про судову практику у справах про спадкування», вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій ст. 1259 ЦК України.

Окремо закон виділяє усунення від спадкування особи, яка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч. 5ст. 1224 ЦК України). Цей потенційний спадкоємець також усувається від права на спадкування за законом, але на відміну від осіб, зазначених у ч. 3 та 4 цієї статті, щодо яких законом визначено про безумовну втрату права на спадкування у разі встановлення певних фактів, він визнається негідним спадкоємцем на розсуд суду.

Виходячи зі змісту зазначених норм Закону, суд при вирішенні такої справи, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особ

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 поняття «безпорадний стан» тлумачиться як стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (абзац другий пункту 6 постанови).

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.)

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України).

Відтак з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу по наявних у ній доказах.

ОСОБА_3 у судовому засіданні не надано жодних належних доказів, у відповідності зі ст. 60 ЦПК України того, що померла ОСОБА_6 перебувала у тяжкому або безпорадному стані, що обумовлювало її потребу у допомозі, сторонньому догляді тощо, а також що ОСОБА_1 умисно ухилялалась від надання спадкодавцеві такої допомоги, в зв'язку з чим суд не знаходить підстав для усунення ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті ОСОБА_6

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, пояснили, що спадкодавець ОСОБА_6 не була тяжко хворою, не перебувала у безпорадному стані та пересувалась без сторонньої допомоги.

Тому, суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_11, яка являється дружиною ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_12, оскільки з їх пояснень в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_6 перебувала у безпорадному стані та спростовуються поясненнями вищевказаних свідків.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 9), що підтверджується матеріалами спадкової справи № 266/2016.

Таким чином, враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем після смерті спадкодавця за правом представлення та прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1, після смерті баби ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд не стягує з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1, оскільки представник позивачаОСОБА_2 в судовому засіданні просила залишити дані витрати за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 368, 370, 1224, 1226, 1228, 1259, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: ? частини квартири АДРЕСА_2 після смерті баби ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк