Справа №484/923/17 10.07.2017 10.07.2017 10.07.2017
Провадження №22-ц/784/1557/17
Справа №484/923/17 р. Головуюча першої інстанції:Літвіненко Т.Я.
Провадження 22-ц/ 784/1557/17 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І
У Х В А Л А

Іменем України

2017 р., липня місяця, 10 дня м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів Лисенка П.П.

Серебрякової Т.В.

із секретарем: Лептугою С.С.

з участю:

представника:

позивачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.06.2017 р., ухвалене за

позовом

ОСОБА_4 до Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області та Підгір'ївської сільської ради того ж району про визнання права на земельний пай,

встановила:

27.03.2017 р. ОСОБА_4 звернулася з позовом до Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області та Підгір'ївської сільської ради того ж району про визнання права на земельний пай.

Позивачка зазначала, що з 01.03.1992 р. до 05.12.2000 р. була членом колгоспу «Україна» та його правонаступника СГВК «Україна»

23.11.1995 р. зазначене сільськогосподарське підприємство отримало Державний акт на право колективної власності на землю, але її не включили до списків членів господарства, що мають право на земельний пай, в зв'язку з чим, не було видано сертифіката про право на земельну частку (пай).

З поважних причин вона не змогла своєчасно звернутися до суду за захистом порушенного права.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила про задоволення позову.

Також просила про поновлення строку позовної давності.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.06.2017 р. ухвалено про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності без поважних причин.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на те, що судом невірно застосовано норми матеріального права, якими врегульовано правові наслідки спливу строків позовної давності.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95»Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, який додається до державного акту про право колективної власності на землю.

Відповідно до вимог ст.. ст.. 15, 256, 257, 260, 267 ЦК України порушене право підлягає судовому захисту, якщо не пропущено трирічний строк позовної давності.

У тому разі, коли право було порушене до набрання чинності Цивільним колексом України (в ред.. 2003 р), відповідно до приписів пунктів 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, застосовуються положення законодавства, яке діяло раніше.

Згідно з правилами статей 75-76, 80 ЦК ( 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, початок перебігу позовної давності починається від виникнення права на позов

Право на позов виникає від дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому право підлягає захисту, незалежно від пропуску позовної давності, якщо судом будуть встановлені поважні причини для його поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка на час розпаювання та отримання Державного акту на право колективної власності на землю, станом на 24.11.1995 р. була членом КСП «Україна» Первомайського району Миколаївської області, але рішенням загальних зборів колгоспу від 18.11.1995 р. її не включили до списків членів господарства, що мають право на земельний пай.

Про помилкове невнесення її до списку членів КСП, які мають право на земельний пай, позивачці стало відомо з 1995 р.

До суду за захистом порушенного права позивачка звернувся лише 27.03.2017 р., не надавши доказів поважності причин, з яких пропущено строк позовної давності.

Суд, в межах заявлених вимог, повно та всебічно дослідив наведені обставини спору, дав належну оцінку наданим сторонами доказам і прийшов правильного, обгрунтованого зібраними доказами висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності без поважних причин за правилами ст..80 ЦК (1963 р.)

Доводи апелянта про те, що інформація про збори, де вирішувалося питання про розпаювання, не була належним чином оприлюднена; що не зверталася за захистом порушеного права до суду раніше через скрутне матеріальне становище та нестійке сімейне життя, не заслуговують на увагу, оскільки сама позивачка у судовому засіданні визнала, що про невнесення до списків членів КСП та про порушене право дізналася у 1995 році від односельців, а наведені нею причини несвоєчасного звернення до суду не є поважними.

Інші посилання апеляційної скарги на неправильне застосування позовної давності правильність висновків суду не спростовують . а тому не можуть бути враховані при апеляційному перегляді справи.

Встановлене не дає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.06.2017 р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І.Галущенко

Судді: П.П. Лисенко

Т.В.Серебрякова