АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6662/2017 Доповідач - Шахова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д,

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВ-ДОМ» до ОСОБА_1 про усунення перешкод та стягнення штрафу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ТОВ «УПРАВ-ДОМ» звернулось до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що воно є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва. Відповідач є власником квартири НОМЕР_1 в житлово-офісному комплексі за зазначеною адресою. 02.10.2014 між ним та відповідачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, відповідачем були підписані Правила проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_2 у Солом'янському районі м. Києва». 25.11.2015 комісією ТОВ «УПРАВ-ДОМ» було проведено обстеження стану фасаду будинку, під час якого встановлено, що на фасаді першої секції, на дев'ятому поверсі (квартира НОМЕР_1, власник ОСОБА_1.) були встановлені склопакети, що призвело до зміни зовнішнього вигляду житлового комплексу та порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту. Зазначав, що проектна документація на реконструкцію квартири не виконувалась. ТОВ «УПРАВ-ДОМ» не погоджував відповідну проектну документацію та не надавав згоди на виконання робіт, пов'язаних із зміною фасаду, у зв'язку з чим було прийнято рішення про направлення відповідачу припису про терміновий демонтаж самовільно встановлених склопакетів та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду. Зазначені порушення відповідачем усунуті не були.У зв'язку з тим, що товариство не надавало згоди на виконання робіт, пов'язаних із зміною фасаду, на адресу відповідача було направлено припис про терміновий демонтаж самовільно виконаного засклення балкону та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду. Відповідач будь-яким чином на даний припис не відреагував. Проектну документацію по об'єкту «Житлово-офісний комплекс із вбудовано-прибудованими торгівельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва » розроблено ТОВ «МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ», що здійснює авторський нагляд за проектом. Відповідно доп.23 Технічних умов на проектування, наданих МНС України в м. Києві, в секції з однією незадимлюваною сходовою клітиною типу Н1 передбачити влаштування виходів з квартир, які розміщуються на 3-му поверсі та вище, на площадки, які розміщуються вздовж зовнішніх стін будинку з глухими простінками не менше 1,2м., між торцем площадки та прорізом, який виходить на площадку, або 1,6 м. між віконними прорізами. При цьому така площадка повинна бути шириною не менше 1,2м та мати огорожу заввишки не менше 1,2м у відповідності до вимог п.4.10 ДБН В.2.5-15-2005.Згідно листа ТОВ»МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ» в житловій секції №1 усі незасклені балкони та лоджії за проектною документацією є другим евакуаційним виходом згідно ДБН В.2.5-15-2005.Виходячи з того, що добровільно виконати припис та привести приміщення квартири відповідно до проектної документації відповідач відмовляється просило зобов'язати відповідача за свій рахунок демонтувати засклення балкону в квартирі НОМЕР_2 в житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва, шляхом повернення його до первинного стану згідно з проектно-технічною документацією будинку, стягнути з відповідача на свою користь штраф в сумі 8000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути квартиру НОМЕР_1 в житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва до первинного стану відповідно до проектної документації будинку шляхом проведення за власний рахунок демонтажу конструкції засклення балкону.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВ-ДОМ" 8 000 грн. штрафу.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення судускасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування своїх доводів, вказує зокрема, що суд першої інстанції невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для зобов'язання її повернути квартиру НОМЕР_1 в житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва до первинного стану відповідно до проектної документації будинку шляхом проведення за власний рахунок демонтажу конструкції засклення балкону. Вимоги позивача ґрунтуються на договорі №25/11 "На забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового комплексу за будівельною будівельною адресою АДРЕСА_2 у Солом'янському районі м. Києва» строк дії якого закінчився 31 грудня 2016 року. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що скління балкону відповідачем призвело до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку або до порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, або до погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасаду будинку. Висновок суду першої інстанції про наявність у позивача як юридичною особи, яка надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій повноважень на накладання штрафу, є помилковим та суперечить нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в оскаржуваній частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "УПРАВ-ДОМ"на підставі Договору № 25/11 від 25 листопада 2013 року, укладеного з забудовником та балансоутримувачем будинку ТОВ "Град Інвест", є управителем та надає житлово-комунальні послуги в даному житловому комплексі.

02 жовтня 2014 року між ТОВ "УПРАВ-ДОМ" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах передбачені цим договором.

24.04.2015 року ОСОБА_1 були підписані "Правила проживання та добросусідства в Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва", затверджені наказом ТОВ "УПРАВ-ДОМ" № 5 від 25 квітня 2014 року, які на підставі п. 2.4 є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України.

Згідно п. 23 договору споживач не має права без належним чином розробленої та погодженої документації і згоди виконавця виконувати будь-які роботи, пов'язані зі зміною фасаду будинку.

Відповідно до п. 7.5 Правил суворо забороняється знесення несучих стін та конструкцій, в тому числі проведення з ними будь-яких робіт, що призводять до погіршення їх несучих властивостей та цілісності. Переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають в комплексі, дозволяється виключно в разі отримання відповідного дозволу від забудовника або управителя комплексу або у разі необхідності від органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Беручи до уваги, що будівництво комплексу виконувалось за авторським проектом, суворо забороняється будь-яка зміна зовнішнього вигляду комплексу (як зовні, так і в середині в МЗК), наприклад: фарбування стін в інший колір, заміна плитки, заміна вхідних дверей, засклення балконів тощо.

На підставі п. 11 договору споживач зобов'язаний виконувати "Правила проживання та добросусідства в Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва".

Відповідно до п. 8.2.9 Правил недотримання вимог до виконання будівельних, ремонтних та опоряджувальних робіт (в тому числі зовнішнього вигляду комплексу, засклення балконів) тягне собою накладення штрафу в розмірі 8000 грн. та обов'язок приведення комплексу в первинний зовнішній вигляд за власний рахунок осіб, котрі вчинили дії, які призвели до його зміни (в тому числі відновлення його технічного стану).

25 листопада 2015 року ТОВ "УПРАВ-ДОМ" було проведено обстеження фасаду будинку та виявлено, що на 9 поверсі на балконі квартири НОМЕР_2, власником якої є відповідача, виконане самовільне засклення балкону.

За результатами обстеження комісією позивача був складений Акт комісійного обстеження фасаду житлового комплексу, згідно якого на9 поверсі на балконі квартири НОМЕР_2, власником якої є відповідача, були встановлені склопакети, що призвело до зміни зовнішнього вигляду житлового комплексу, який був збудований за авторським проектом, що є порушенням п. 7.5 Правил проживання та добросусідства.

04 грудня 2015 року відповідачу було направлений припис №879, відповідно до якого позивач вимагав термінового, у строк до 31 грудня 2015 року здійснити демонтаж самовільно виконаного засклення балкону та повернення фасаду будинку до первинного зовнішнього вигляду.

Вказаний припис було залишено ОСОБА_1 без виконання.

Встановивши, що відповідач порушила умови договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 02 жовтня 2014 року, Правила проживання та добросусідства в "Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва", а також правила протипожежної безпеки, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зобов'язання відповідача за свій рахунок демонтувати засклення балкону в квартирі НОМЕР_1 в Солом'янському районі міста Києва, шляхом повернення його до первинного стану згідно проектною документацією будинку є такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для зобов'язання її повернути квартиру НОМЕР_1 в житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва до первинного стану відповідно до проектної документації будинку шляхом проведення за власний рахунок демонтажу конструкції засклення балкону є безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Пунктом 1.4.6 Правил передбачено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

З матеріалів справи також вбачається, що проектна документація по об'єкту "Житлово-офісний комплекс із вбудовано-прибудованими торгівельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на АДРЕСА_1" розроблено ТОВ "МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ", який здійснює авторський нагляд за проектом.

Відповідно до п.23 Технічних умов на проектування, наданих МНС України в м. Києві, передбачено в секції з однією незадимлюваною сходовою клітиною типу Н1 передбачити влаштування виходів з квартир, які розміщуються на 3-му поверсі та вище, на площадки, які розміщуються вздовж зовнішніх стін будинку з глухими простінками не менше 1,2м., між торцем площадки та прорізом, який виходить на площадку, або 1,6 м. між віконними прорізами. При цьому така площадка повинна бути шириною не менше 1,2 м та мати огорожу заввишки не менше 1,2 м у відповідності до вимог п. 4.10 ДБН В.2.5-15-2005. (п. 4.10 ДБН В.2.5-15-2005 Примітка 2. Зазначеними в 4.10, б) площадками можуть слугувати частини балконів, лоджій, терас без засклення.)

Згідно листа ТОВ "МЕГАПОЛІС-ЗЕМЛЯ" №32-3/8 від 3 серпня 2015 року, в житловій секції №1 усі незасклені балкони та лоджії та проектною документацією є другим евакуаційним виходом згідно Державних будівельних норм ( ДБН В.2.5-15-2005 Житлові будинки. Основні положення, пп. 4.10; 4.13) та повинні забезпечити евакуацію громадян з поверху пожежними командами на випадок пожежі. Тому ці балкони та лоджії категорично заборонено склити.

В секціях №2 та №3 за другий евакуаційний вихід х поверху згідно ДБН В.2.5-15-2005 прийнята друга загальна складова клітина.

У ч. 1 ст. 177 ЖК Української РСР визначено, що громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на садових клітках та в інших місцях загального користування.

У відповідності до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697, не допускається: улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей; захаращувати шляхи евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами; забивати, заварювати, замикати на навісні замки, болтові з'єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, зовнішні евакуаційні двері будівель; захаращувати меблями, устаткуванням та іншими предметами двері, люки на балконах і лоджіях, переходи в суміжні секції та виходи на зовнішні евакуаційні драбини, евакуаційні площадки квартир житлових будинків; знімати встановлені на балконах (лоджіях) драбини; улаштовувати у сходових клітках приміщення будь-якого призначення (кіоски), обладнання.

Таким чином, відповідач порушила вимоги житлового та містобудівного законодавства, вимоги протипожежної безпеки, а також інтереси інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимоги позивача ґрунтуються на договорі №25/11 "На забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового комплексу за будівельною будівельною адресою АДРЕСА_2 у Солом'янському районі м. Києва» строк дії якого закінчився 31 грудня 2016 року ж також безпідставними.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ТОВ "УПРАВ-ДОМ" вказувало на те, що відповідачем порушено умови Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 02 жовтня 2014 року, Правил проживання та добросусідства в "Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва", а також вимоги встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Отже, як на підставу своїх вимог позивач посилається на Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладений між сторонами 02 жовтня 2014 року.

Умовами п.20 зазначеного договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.

Доказів на підтвердження розірвання зазначеного договору, у відповідності до вимог п. 20, сторонами надано не було.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги в частині оскарження рішення суду першої інстанції щодо задоволення позову про усунення перешкод та залишення рішення суду першої інстанції в цій частині без змін.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення штрафу є також безпідставними з наступних підстав.

Дійсно, із змісту пред'явленого позову вбачається, що його підставою є порушення відповідачем ст. 25 Закону України «Про основи містобудування».

Так, відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про основи містобудування» особи винні у: виконанні будівельних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об'єктів несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Згідно ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Таким чином закон чітко визначає державні органи та їх посадових осіб, уповноважених на проведення перевірок, складання актів перевірок, та притягнення до відповідальності осіб, винних в порушенні вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Утім, згідно п. 23 договору про надання послуг з утримання будинків і спору тита прибудинкових територій від 02 жовтня 2014 року споживач не має права без належним чином розробленої та погодженої документації і згоди виконавця виконувати будь-які роботи, пов'язані зі зміною фасаду будинку.

Відповідно до п. 7.5 Правил проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою АДРЕСА_1 суворо забороняється знесення несучих стін та конструкцій, в тому числі проведення з ними будь-яких робіт, що призводять до погіршення їх несучих властивостей та цілісності. Переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають в комплексі, дозволяється виключно в разі отримання відповідного дозволу від забудовника або управителя комплексу або у разі необхідності від органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Беручи до уваги, що будівництво комплексу виконувалось за авторським проектом, суворо забороняється будь-яка зміна зовнішнього вигляду комплексу (як зовні, так і в середині в МЗК), наприклад: фарбування стін в інший колір, заміна плитки, заміна вхідних дверей, засклення балконів тощо.

На підставі п. 11 договору споживач зобов'язаний виконувати "Правила проживання та добросусідства в Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва".

Відповідно до п. 8.2.9 Правил недотримання вимог до виконання будівельних, ремонтних та опоряджувальних робіт (в тому числі зовнішнього вигляду комплексу, засклення балконів) тягне собою накладення штрафу в розмірі 8000 грн. та обов'язок приведення комплексу в первинний зовнішній вигляд за власний рахунок осіб, котрі вчинили дії, які призвели до його зміни (в тому числі відновлення його технічного стану).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони визначили на власний розсуд наслідки не дотримання умов договору про надання послуг з утримання будинків і спору та прибудинкових територій від 02 жовтня 2014 року та Правил проживання та добросусідства в «Житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою АДРЕСА_1.

Зазначені Правила та договір заявником не оскаржено та є чинними.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність повноважень у позивача на накладення штрафу.

Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують і не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді