АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/3549/16-ц Головуючий суддя І інстанції Єрмоленко В. Б.
Провадження № 22-ц/790/1804/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діметрел» про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Skoda Fabia Elegance», 2007 р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, оформлений довідкою-рахунком від 08.09.2015 року серії ВІА № 647807.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі з липня 2012 року по листопад 2015 року, під час якого подружжям набуто спірний автомобіль, зареєстрований за ОСОБА_5

У вересні 2015 року відповідач, без її згоди продав автомобіль ОСОБА_6 за довідкою -рахунком, посвідченою ТОВ «Діметрел», чим порушив право її власності на частину у спільному майні подружжя.

ОСОБА_5 подав заперечення на позовну заяву, в яких посилався на те, що чинне законодавство не містить вимоги про нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію договору купівлі-продажу автомобіля, не встановлює недійсність правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного із подружжя. Крім того, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна шляхом стягнення з ОСОБА_5 1/2 вартості автомобіля. Довідка-рахунок не є договором купівлі-продажу автомобіля.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення суду першої інстанції оскаржено ОСОБА_3, яка, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Вказує, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя та вона не давала письмової згоди на продаж автомобіля, тому вказаний договір є недійсним.

Перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела, що при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля має бути надана письмова згода іншого подружжя на укладення такого договору.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Як свідчать останні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 28.07.2012 р. до 18.11.2015 р. перебували у шлюбі, під час якого був придбанийавтомобіль «Skoda Fabia Elegance» легковий комбі-В, 2007 р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та зареєстрований на імя ОСОБА_5

Згідно довідки-розрахунку від 08.09.2015 року вказаний автомобіль був проданий ОСОБА_5 ОСОБА_6 вартість автомобілю сторонами цього правочину визначена в розмірі 15000 грн.

Із звіту про оцінку вартості колісного транспортного засобу № 160118-501 від 18.01.2016 р. вбачається, що ринкова вартість автомобіля skoda fabia elegance, державний номерний знак НОМЕР_1 189 550 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. З ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Матеріали цивільної справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 у будь-який спосіб (письмово або усно тощо) надавала ОСОБА_5 згоду на відчуження спірного автомобіля.

Як вбачається з копії рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 18 листопада 2015 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, позивач обґрунтовував свої вимоги про розірвання шлюбу тим, що сімейні відносини між ним та ОСОБА_3 припинені з березня 2015 року і вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Зазначені ОСОБА_5 обставини були покладені судом в обґрунтування рішення про розірвання шлюбу.

Посилання в письмових запереченнях ОСОБА_5 на те, що автомобіль не є цінним майном безпідставні, тому що правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість (ч. 1 ст. 31 ЦК України).

Отже, для укладення одним із подружжя договору щодо цінного майна має бути письмова згода іншого з подружжя (ч. З ст. 65 СК України).

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У зв'язку з наведеним висновок районного про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним є необґрунтованимта зробленим з порушенням норм матеріального права, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 грудня 2016 рокута ухвалення нового рішення про задоволення цих вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 грудня 2016 рокускасувати.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Skoda Fabia Elegance», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, оформлений довідкою-рахунком від 08.09.2015 р. серії ВІА № 647807.

Стягнути з ОСОБА_5 (паспорт МТ167585, і.н. НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1157 (одна тисяча сто пятдесят сім) грн. 54 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: