Справа №403/81/17 провадження № 2/403/52/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Дорошенко В.В., Гарбар С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, представника третьої особи - органу опіки та піклування Устинівської районної

державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Устинівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,- В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Устинівська районна державна адміністрація Кіровоградської області (далі Устинівська РДА), про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач по справі є батьком двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачем по справі. Після розірвання шлюбу за рішенням суду 11.03.2014 року, відповідач створює перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми, зокрема, щодо можливості бачитись з ними, приймати участь у їх вихованні, налаштовує їх проти нього та його батьків. Крім того, позивач стверджує, що за його зверненням Служба у справах дітей Устинівської РДА провела бесіду з відповідачем, однак остання в категоричній формі не погодилася на побачення позивача з дітьми. Оскільки позивач регулярно сплачує аліменти, то вважає, що за таких обставин його права, як батька, є порушеними, а тому він звернувся з даним позовом до суду, вважаючи необхідним визначити йому наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: з 18.00 години п"ятниці по 20.00 годину неділі з ночівлею 2 рази на місяць через тиждень; один раз на тиждень по буднім дням з 17 по 21 години, в тому числі для відвідування громадських заходів; один раз на рік від 10 до 20 днів з правом виїзду з дітьми на відпочинок до моря чи інші місця з метою оздоровлення дітей; на свято Нового року по парним календарним рокам; на день народження сина та дочки з 10 до 21 години по парним календарним рокам; безперешкодне відвідування дітей у зручний для батька час по місцю їх проживання, навчання та лікування.

В судовому засіданні по розгляду справи позивач викладені в позовній заяви вимоги підтримав, прохав суд їх задоволити. При цьому суду з приводу визначеного часу побачень з дітьми з 17.00 години до 21.00 години пояснив, що в цей час він вільний від роботи; щодо спільного відпочинку з дітьми пояснив, що він відповідно до законодавства, як учасник антитерористичної операції, має право на отримання пільгових путівок на відпочинок, не обов"язково влітку, а коли в нього буде відпустка, в тому числі разом з дітьми. Зазначив, що у випадку, коли чергування на роботі буде припадати на вихідні дні, то він просто не буде брати дітей. Також уточнив позовну вимогу щодо побачень з дітьми на свято Нового року, зазначивши, що буде забирати дітей напередодні вказаного свята та привозити на наступний день зранку, тобто має намір забирати дітей з ночівлею. Щодо розподілу побачень з дітьми на день народження та свято Нового року по парним та непарним роках, вважав такий підхід правильним, щоб не порушувати прав кожного з батьків. Позовну вимогу про безперешкодне відвідування дітей у зручний для нього час позивач пояснив поведінкою відповідача та її родичів, які не дають йому бачитись з дітьми.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі. Згідно письмових заперечень та доводів, наведених нею в судовому засіданні, вказала, що зазначені позивачем факти заборони нею спілкуватися з дітьми є неправдивими, оскільки позивач з моменту розлучення постійно спілкується з дітьми, однак через його неодноразове грубе поводження з ними, вони деякий час відмовлялися з ним спілкуватися. Крім того, позивач під час кожного візиту нецензурно висловлюється на її адресу та адресу її рідних, налаштовує дітей проти неї, травмує їх дитячу психіку, зазначаючи, що відбере їх, та викликає тим самим страх у дітей бути без мами, оскільки з самого народження вони ніколи не залишались без неї. Заперечуючи проти позову вказала, що позивач в с.Березівка не проживає і теперішнє місце свого проживання не зазначає, тобто не вказує дані, де він буде проводити час, спілкуючись з дітьми; з 01.09.2017 року син ОСОБА_5 буде навчатися в школі, а тому, з огляду на прохання позивача забирати дітей з п"ятниці по неділю, підготовка до уроків буде унеможливлюватись. Також заперечила проти твердження позивача, що вона залишила дітей у своїх батьків, а сама виїхала до м.Миколаєва, оскільки весь час діти проживали з нею, що підтверджується квитанціями про оплату дитячого садочка в м.Миколаєві. Починаючи з 17.03.2017 року на час її декретної відпустки вона разом з дітьми та чоловіком проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 в її батьків на період облаштування власного житла. Зазначила, що позивач до 2016 року сплачував аліменти на утримання дітей, але іншої допомоги не надав, лише купував іграшки на день народження дітей та інколи солодощі. Суду також пояснила, що були випадки, коли вона не дозволяла бачитись з дітьми, але це було пов"язано з їх захворюванням. Крім того, після зустрічей з позивачем діти схвильовані, налякані та самі не хочуть їхати з батьком, а тому вона вважає за необхідне бути присутньою при проведенні зустрічей позивача з дітьми, оскільки не хоче травмувати дітей поведінкою позивача та хвилюється за їх психологічний стан. Оскільки позивач по справі є батьком дітей, вона не заперечує проти їх зустрічей, однак, з урахуванням вище викладеного, вважає за необхідне при вирішенні спору щодо участі у вихованні дітей та порядку зустрічей з ними прийняти до уваги бажання дітей у їх спілкуванні з батьком, відмовити в позові у повному обсязі та призначити позивачу два дні в тиждень для спілкування з дітьми з 14 години до 16 години, а в дні народження дітей з 10 години до 14 години в її присутності.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Устинівської РДА Кіровоградської області позовні вимоги ОСОБА_1 вважала такими, що підлягають до задоволення частково. Вважала, що з урахуванням віку дітей та їх більшої прихильності до матері необхідно визначити участь позивача, як батька дітей, у їх вихованні шляхом встановлення йому періодичних побачень два рази на тиждень за місцем проживання дітей та у громадських місцях з 14.00 год. до 16.00 год., а також в дні народження дітей з 09.00 год. до 15.00 год. в присутності відповідача, як матері. Після обстеження житлово-побутових умов в будинку за місцем реєстрації позивача по справі, вважала можливим відвідування дітьми батька, але без ночівлі. Також надала суду письмовий висновок органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації по питанню визначення способу участі батька ОСОБА_7 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідно ст.ст.58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом по справі встановлено, що позивач являється батьком двох дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5. Даний факт підтверджений свідоцтвами про народження дітей (а.с.5, 6).

Згідно рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2014 року шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с.4).

Згідно даних про реєстраційний облік, що вказані в паспорті позивача ОСОБА_1, зареєстрованим місцем проживання останнього значиться с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області (а.с.8).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №196 від 06.04.2017 року, позивач по справі ОСОБА_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_6, але не проживає (а.с.30, 62).

Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Криничненської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 24.04.2017 року за №331 та № 332, позивач по справі ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 без реєстрації. За період проживання на території сільської ради зарекомендував себе з задовільної сторони, скарг на його поведінку до сільської ради не надходило (а.с.76, 77).

Судом по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 обіймає посаду старшого інспектора чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області та несе службу в змінному режимі, а саме: час чергування складає 24 години, після чого надається відпочинок тривалістю 48 годин (а.с.37-41).

За місцем роботи позивач характеризується позитивно; за характером спокійний, врівноважений, у поведінці з працівниками та громадянами ввічливий, тактовний. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.63, 72).

Відповідно до довідки про доходи позивача по справі ОСОБА_1 від 05.04.2017 року за №735/28/02-17, останній сплачує аліменти на утримання дітей, що не заперечується і сторонами по справі (а.с.64).

Згідно наданої на запит суду інформації, відповідач по справі зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.12).

Факт проживання в ІНФОРМАЦІЯ_9 підтверджено і відповідачем у письмових запереченнях проти позову (а.с.21).

Судом встановлено, що внаслідок державної реєстрації шлюбу 12.11.2016 року (свідоцтво про шлюб серія І-ФП №132958) прізвище відповідача по справі змінилось з «Бєлічкової» на «Лашкул»(а.с.26).

Судом по справі також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с.73).

Згідно відповіді, наданої Устинівською центральною районною лікарнею Кіровоградської області від 29.03.2017 року № 378 позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_12 на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають (а.с.67).

Згідно відповіді, наданої Устинівською центральною районною лікарнею Кіровоградської області від 18.04.2017 року №425 діти: ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на «Д» обліку у лікаря-педіатра не перебувають (а.с.68).

Згідно довідки від 05.04.2017 року, виданої завідуючою Березівського ДНЗ «Пролісок» с.Березівка Устинівського району, в період з 18 серпня 2014 року по 30 січня 2015 року діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відвідували даний дитячий навчальний заклад і, зі слів працівників закладу, батько ОСОБА_1 відвідував дітей в дитячому садку (а.с.24).

Згідно акту обстеження умов проживання від 11.04.2017 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Устинівської РДА ОСОБА_3 та директором районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді ОСОБА_13, за місцем проживання дітей по вул.Мічуріна, 8 в с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області, встановлено, що будинок повністю умебльований, забезпечений побутовою технікою. Для дітей створені всі необхідні умови для всебічного розвитку. Вони забезпечені окремими ліжками, постільною білизною, в достатній кількості є продукти харчування, сезонний одяг та взуття, діти мають різноманітні іграшки, настільні ігри та книжки (а.с.60-61).

Відповідно до протоколу діагностичного обстеження (індивідуального, групового) №26 від 22 травня 2017 року, складеного методистом-психологом відділу освіти, молоді та спорту Устинівської РДА ОСОБА_14 за результатами спілкування з дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_11, виявлено, що діти тяжіють до матері, позитивно та тепло до неї відносяться. Протягом всієї зустрічі та діагностичного обстеження у дітей ні негативного, ні позитивного відношення в сторону біологічного тата ОСОБА_1 не виявлено (а.с.70).

Згідно висновку органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.06.2017 року №01-26/104/3, враховуючи інтереси малолітніх дітей, визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні своїх малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вигляді безперешкодних побачень за місцем проживання дітей та у громадських місцях: 2 рази на тиждень з 14.00 години до 16.00 години, в дні народження дітей з 09.00 години до 15.00 години в присутності матері ОСОБА_2 (а.с.58-59).

Судом також встановлено, що відповідно до письмової заяви позивача по справі ОСОБА_1 від 25.05.2017 року, адресованої начальнику Служби у справах дітей Устинівської РДА ОСОБА_4, останній повідомляє про те, що планує забирати своїх дітей та проводити з ними час за місцем своєї реєстрації, а саме: с.Березівка, вул.Бучкова, 42 Устинівського району (а.с.87).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 06.07.2017 року за №268, по вул.Бучкова, 42 в с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області проживають ОСОБА_15 та ОСОБА_16О.(а.с.91).

Згідно акту обстеження умов проживання від 07.07.2017 року, складеного начальником служби у справах дітей Устинівської РДА ОСОБА_4 та головним спеціалістом районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді ОСОБА_17, за місцем реєстрації позивача по справі ОСОБА_1 по вул.Бучкова, 42 в с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області, встановлено, що будинок знаходиться в належному санітарно-гігієнічному стані, кімнати умебльовані сучасними меблями, в них чисто, охайно та просторо. Сім"я забезпечена продуктами харчування. Для дітей відведено окрему кімнату, яка умебльована, чиста та охайна, є спальні місця з чистою постільною білизною, є одяг для дітей та іграшки для їх розвитку. Зазначено, що за адресою проживають ОСОБА_15 та ОСОБА_16. Позивач ОСОБА_1 зареєстрований, проживає періодично (а.с.92).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов"язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно приписів ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За змістом ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та 27.09.1991 року набула чинності для України, встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні представники несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи і вимоги закону, що регулюють дані правовідносини, суд приходить до висновку, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов"язані з визначенням участі того з батьків, хто проживає окремо, а саме: позивача по справі ОСОБА_1, у спілкуванні з його малолітніми дітьми та участі у їх вихованні, оскільки заперечуючи проти позову та стверджуючи про відсутність перешкод у спілкуванні позивача з дітьми, відповідач по справі все ж прохає суд визначити позивачу періодичність та тривалість його зустрічей з дітьми, вказує на необхідність її особистої присутності під час спілкування позивача, як батька, з дітьми, що свідчить про наявність між сторонами по справі спору з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Вирішуючи питання щодо визначення способів участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми, суд, на підставі пояснень сторін, представника третьої особи та досліджених письмових доказів у справі, приходить на наступних висновків.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд має відповідно до ст.212 ЦПК України оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.4, 5, 6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів, крім іншого, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Зі змісту висновку органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.06.2017 року №01-26/104/3 вбачається, що він ґрунтується на зібраних матеріалах: довідці про місце реєстрації позивача від 06.04.2017 року, його характеристиці за місцем роботи від 04.04.2017 року, довідці про сплату позивачем аліментів від 05.04.2017 року; письмових поясненнях сусідів ОСОБА_18 (с.Березівка, вул.Мічуріна,8) та ОСОБА_19 (с.Березівка, вул.Мічуріна,3) про зустрічі позивача ОСОБА_1 з дітьми; довідці завідуючої Березівським ДНЗ «Пролісок» від 05.04.2017 року про відвідування позивачем дітей у дитячому садку; довідці від 18.04.201 року про не перебування дітей на «Д» обліку в лікаря-педіатра; протоколі діагностичного обстеження № 26 від 22.05.2017 року, відповідно до якого діти тяжіють до матері, позитивно та тепло до неї відносяться, але позитивного чи негативного відношення до біологічного батька ОСОБА_1 не виявлено; письмовому повідомленні відповідача по справі від 05.05.2017 року про те, що після візиту позивача діти налякані, їх емоційний стан знервований, вони відмовляються від наполягань батька забрати їх до себе. На підставі викладеного, орган опіки та піклування, враховуючи, що діти є малолітніми і відсутність матері поряд з ними може спричинити шкоду їх психологічному стану та моральному розвитку, дійшов висновку про участь батька ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вигляді безперешкодних побачень за місцем проживання дітей та у громадських місцях 2 рази на тиждень з 14.00 години до 16.00 години, в дні народження дітей з 09.00 години до 15.00 години в присутності матері ОСОБА_2.

З вказаним висновком органу опіки та піклування суд погоджується в частині визначення кількості днів побачень позивача з дітьми, а саме: 2 рази на тиждень, та побачення з дітьми в день їх народження, і не погоджується в частині визначення тривалості таких побачень та за умови присутності матері ОСОБА_2, виходячи з того, що органом опіки та піклування не обгрунтована вказана тривалість побачень, не наведено достатніх та переконливих доказів необхідності проведення зустрічей позивача з дітьми саме в присутності відповідача, оскільки доказів на підтвердження перевірки обставин, викладених матір"ю ОСОБА_2 в письмовому повідомленні від 05.05.2017 року та вжиття чи невжиття відповідних заходів, орган опіки та піклування не вказав, інших належних та допустимих доказів можливого негативного впливу позивача на дітей не надав. При цьому вказуючи на те, що відсутність поряд з дітьми матері може спричинити шкоду їх психологічному та моральному розвитку, органом опіки та піклування також не надано жодного доказу на підтвердження такого висновку, з урахуванням того, що діти раніше спілкувалися з позивачем, як батьком, за відсутності відповідача ОСОБА_2, і за результатами діагностичного обстеження дітей такий висновок методиста-психолога також відсутній.

Крім того, висновок органу опіки та піклування взагалі не містить оцінки можливості проведення спільного відпочинку позивача з дітьми з метою їх оздоровлення один раз на рік та мотивів, з яких орган опіки та піклування вважає такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми недоцільним і таким, що суперечить їх інтересам.

При цьому, даючи оцінку письмовим поясненням гр-н ОСОБА_19 від 06.04.2017 року (а.с.65) та ОСОБА_18 від 06.04.2017 року (а.с.66) щодо періодичного відвідування та проведення позивачем певного часу з дітьми, суд виходить з того, що викладені в них обставини не можуть братись судом до уваги як докази на підтвердження відсутності підстав для визначення судом способів участі позивача, як батька, у спілкуванні та вихованні своїх дітей, оскільки зазначені особи не є свідками у справі і відповідних клопотань про їх виклик до суду в якості свідків сторонами по справі та представником третьої особи не заявлялось, тому з огляду на положення ст.57 та ст.179 ЦПК України вказані письмові пояснення не є показаннями свідків, а тому суд не може оцінювати їх як докази на підтвердження наявності або відсутності обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, суд не може повністю погодитись з висновком органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, оскільки останній не грунтується на всебічному та повному з"ясуванні тих обставин, які мають значення при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1, та не містить переконливих і достатніх доказів на підтвердження саме тих способів участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми, які в ньому зазначені.

Тому вирішуючи питання про участь позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми у спосіб, визначений ним в позовній заяві, суд приходить до наступних висновків.

Згідно відповіді, наданої Устинівським відділенням поліції Долинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області (далі Устинівське ВП Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області) від 20.04.2017 року, судом встановлено, що позивач по справі є старшим інспектором черговим сектору реагування патрульної поліції №1 та несе службу в змінному режимі, а саме: час чергування складає 24 години, після чого йому надається відпочинок тривалістю 48 годин (а.с.37).

Відповідно до змісту досліджених в судовому засіданні графіків розстановки нарядів Устинівського ВП Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області в періоди: з 28.03.2017 року по 03.04.2017 року, з 04.04.2017 року по 10.04.2017 року, з 11.04.2017 року по 17.04.2017 року, з 18.04.2017 року по 21.04.2017 року, позивач по справі ОСОБА_1 здійснював чергування: 30.03.2017 року, 02.04.2017 року, 05.04.2017 року, 08.04.2017 року, 11.04.2017 року, 14.04.2017 року, 17.04.2017 року, 20.04.2017 року (а.с.38-41).

З огляду на визначені графіками дні чергувань судом встановлено, що 30.03.2017 року припадає на календарний день тижня четвер, 02.04.2017 року на неділю, 05.04.2017 року на середу, 08.04.2017 року на суботу, 11.04.2017 року на вівторок, 14.04.2017 року п"ятницю, 17.04.2017 року на понеділок, 20.04.2017 року на четвер. Тобто з урахуванням несення позивачем служби в змінному режимі, коли чергування складає 24 години, та з урахуванням надання після цього відпочинку тривалістю 48 годин (дві доби), судом встановлено, що дні чергування постійно змінюються і припадають не лише на робочі дні тижня, зокрема, п"ятницю, але й на вихідні дні, в тому числі суботу та неділю.

З урахуванням викладеного, суд вважає не доведеною позивачем по справі позовної вимоги про участь у спілкуванні з дітьми саме з 18 години п"ятниці по 20 годину неділі з ночівлею два рази на місяць через тиждень, оскільки згідно проходження ним служби в змінному режимі, спілкування з дітьми з п"ятниці по неділю, за умови необхідності нести позивачем в будь-який із цих днів чергування протягом доби, робить неможливим його особисту присутність біля дітей, зокрема в нічний час, а питання про участь інших осіб у спілкуванні та вихованні дітей, в тому числі, діда та баби, які б могли на час зайнятості позивача на роботі, піклуватися про дітей, не є предметом розгляду в суді, і ні дід, ні баба з цього приводу до суду не зверталися.

Тому з урахуванням змінного режиму чергувань позивача по справі суд, приймаючи до уваги позовні вимоги позивача щодо його особистої участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, в тому числі і у вихідні дні, та виходячи з інтересів малолітніх дітей, які, крім, права на спілкування з батьком, мають також право на належні: догляд (в тому числі харчування, організацію дозвілля), піклування, забезпечення безпечних умов проживання, приходить до висновку про визначення позивачу часу для спілкування з дітьми, а саме: з 10 години до 16 години кожної суботи місяця як за місцем проживання дітей, так із можливістю відвідування місця проживання позивача по справі, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також відвідування місць та закладів, належних до об"єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей без присутності матері ОСОБА_2 з урахуванням стану здоров"я та режиму дня дітей, погодних умов. У разі, коли чергування позивача припадає на суботу відповідного місяця, з можливістю проведення зустрічей з дітьми у неділю відповідного місяця в цей же час за попередньою домовленістю з відповідачем по справі ОСОБА_2 не пізніше як за день до дати проведення запланованої зустрічі.

Також з огляду на змінний режим чергувань позивача по справі, та режим дня малолітніх дітей, який передбачає, крім іншого, їх підготовку до сну та власне сон з 21.00 години, суд приходить до висновку про встановлення систематичних побачень батька з дітьми з 13.00 години до 16.00 години один день на тиждень (без визначення того, який конкретно день тижня має бути), крім визначеного дня проведення зустрічі у вихідний день, за їх місцем проживання (перебування) та з можливістю відвідування місця проживання позивача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також відвідування місць та закладів, належних до об"єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей без присутності матері ОСОБА_2 з урахуванням стану здоров"я та режиму дня дітей, погодних умов, за попередньою домовленістю з відповідачем по справі ОСОБА_2 не пізніше як за день до дати проведення запланованої зустрічі.

При цьому суд вважає за можливе проведення позивачем зустрічей зі своїми дітьми з можливістю відвідування місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а саме: вул.Бучкова, буд.№ 42 с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області, оскільки згідно акту обстеження умов проживання від 07.07.2017 року у вказаному будинку створені умови для вихованні та розвитку дітей (а.с.92).

Також суд вважає за доцільне попереднє узгодження позивачем з відповідачем по справі дня такої зустрічі з дітьми з метою уникнення неможливості її проведення через перебування дітей не за місцем свого проживання через заплановані відповідні заходи на цей день за їх участю (наприклад, відвідування закладів та місць відпочинку дітей, необхідність прийому у лікаря тощо), та враховує, що визначені часи спілкування не будуть перешкодою позивачу для проведення зустрічей з дітьми у зв"язку з тим, що позивач працює, оскільки після чергування за місцем роботи у відділенні поліції позивачу надається відпочинок тривалістю 48 годин, що відповідає двом календарним дням, а тому саме в ці дні чи один з них позивач може бачитись зі своїми дітьми.

На думку суду, саме такий спосіб спілкування позивача з дітьми, враховуючи положення ч.1 ст.141 СК України, яка передбачає рівні права та обов"язки матері, батька та обов'язки щодо дитини, є прийнятним з точки зору можливості сторін по справі забезпечити організацію таких побачень, що не буде обмежувати і прав відповідача, як матері, оскільки остання також не буде позбавлена можливості спілкуватися з дітьми та проводити з ними дозвілля, в тому числі і у вихідні дні. При цьому, керуючись почуттям любові до дітей, обов"язок підготувати їх до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони.

Щодо викладеного в письмових запереченнях твердження відповідача по справі ОСОБА_2, підтриманого нею в судовому засіданні, щодо її особистої присутності при проведенні зустрічей дітей з позивачем по справі, про що вказує і орган опіки та піклування в своєму висновку, суд зазначає наступне.

За змістом п.2 ч.2 ст.159 СК України суд лише в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З урахуванням відсутності негативних характеристик позивача по справі, як батька дітей, наявності позитивної характеристики за місцем роботи та проживання, не притягнення позивача до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не встановлення судом, виходячи із специфіки його роботи, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами та не перебування на обліку в лікарів нарколога і психіатра, його прихильного ставлення до дітей, будь-яких перешкод для проведення зустрічей з дітьми за відсутності матері суд не вбачає. Натомість твердження відповідача по справі ОСОБА_2 про негативний вплив на дітей позивача по справі, висловлювання ним в їх присутності нецензурними словами, підвищення на дітей голосу, погрози відібрати від матері, внаслідок чого діти не хочуть спілкуватися з позивачем, як батьком, не можуть прийматися судом до уваги, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, в тому числі, і за відсутності звернень відповідача по справі за вказаних обставин з відповідними заявами до органів опіки та піклування за місцем свого проживання чи Служби у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

При цьому письмове повідомлення відповідача по справі ОСОБА_2 начальнику Служби у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації від 05.05.2017 року про те, що після візиту позивача ОСОБА_1 діти налякані, знервовані та відмовляються від того, щоб батько забрав їх до себе, не приймаються судом до уваги, оскільки обставини, викладені в ньому, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, зокрема, відповідачем не вказані дата, час та місце відвідування позивачем дітей, внаслідок якого змінився їх емоційний стан, не надано підтвердження звернення у зв"язку з цим до лікаря-педіатра, психолога чи органу опіки та піклування за місцем її проживання. При цьому суд приймає до уваги той факт, що згідно протоколу діагностичного обстеження №26 від 22.05.2017 року, складеного методистом-психологом відділу освіти, молоді та спорту Устинівської райдержадміністрації за результатами обстеження дітей: ОСОБА_10 та ОСОБА_11, в останніх не виявлено негативного ставлення до батька, страху до нього, натомість встановлено, що діти ні негативного, ні позитивного відношення в сторону біологічного тата ОСОБА_1 не виявляють (а.с.70).

Крім того, приходячи до висновку про можливість спілкування позивача з дітьми без присутності відповідача, суд враховує і ту обставину, що протягом всього часу спілкування позивача з дітьми після розірвання шлюбу між сторонами по справі, а саме: після 11.03.2014 року, відповідач не зверталась з відповідними заявами про психологічний стан дітей після відвідування їх батьком до органу опіки та піклування з метою вжиття заходів щодо недопущення повторення подібних ситуацій. При цьому письмове повідомлення начальнику служби у справах дітей Устинівської РДА було написане відповідачем лише 05.05.2017 року, тобто після того як позивач звернувся до суду та справа була призначена до судового розгляду.

Таким чином, жодних належних доказів на підтвердження неможливості здійснення позивачем своїх прав, як батька, щодо виховання дітей та виконання ним батьківських обов'язків, негативного ставлення та впливу позивача на дітей суду не надано, а, отже, відсутні виключні обставини, які обумовлюють визначення побачень позивача з дітьми лише у присутності відповідача.

З урахуванням викладеного, наявність у відповідача по справі умови щодо спілкування позивача, як батька, з дітьми за її обов"язкової присутності, дає суду підстави вважати права позивача такими, що порушуються і підлягають захисту, оскільки наявність умов, які не грунтуються на законі, є перешкодою вільної реалізації позивачем свого права, як батька, та не відповідає інтересам дітей. При цьому судом встановлено, що позивач зобов"язується бути з дітьми за місцем своєї реєстрації в с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області, тобто в тому ж населеному пункті, де разом з батьками та чоловіком проживає відповідач по справі ОСОБА_2, а тому позивач завжди може повернути дітей матері у разі їх побажання про це.

Щодо зазначеного позивачем способу участі у спілкуванні та вихованні дітей, а саме: виїзд з дітьми на відпочинок до моря чи іншого місця з метою оздоровлення дітей раз на рік від 10 до 20 днів, суд вважає його таким, що підлягає частковому врахуванню, а саме: суд приходить до висновку про можливість спільного проведення відпочинку позивача ОСОБА_1 з його дітьми один раз на рік у період його відпустки за наявності відповідної путівки до оздоровчого закладу або закладу відпочинку, розташованого на території України, на визначений у ній строк, але з урахуванням віку дітей, які є малолітніми, та не залишались на тривалий час без матері, не більше 14 календарних днів, з урахуванням стану здоров"я дітей та за попередньою домовленістю з відповідачем ОСОБА_2 не пізніше як за три дні до запланованої поїздки.

Щодо вказаного позивачем ОСОБА_1 способу його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, як зустрічі з ними на свято Нового року по парним календарним рокам, при якому, як пояснив позивач в судовому засіданні, він планує забирати дітей напередодні вказаного свята та привозити на наступний день зранку, тобто має намір забирати дітей з ночівлею, суд вважає таким, що не відповідатиме інтересам малолітніх дітей, оскільки з урахуванням змінного графіку роботи позивача, який передбачає його чергування протягом 24 годин, присутність позивача біля дітей у випадку такого чергування на свято Нового року буде неможливою, а позовної вимоги про визначення певного проміжку часу для зустрічі з дітьми 31 грудня чи 01 січня позивачем не заявлено.

З приводу інших вимог позивача ОСОБА_1, зокрема, щодо його зустрічей з сином та дочкою у день їх народження з 10 до 21 години - по парним календарним рокам та безперешкодне відвідування дітей у зручний для батька час по місцю їх проживання, навчання та лікування, суд вважає їх надмірними, такими що не відповідають інтересам малолітніх дітей, які вимушені будуть ділити свята, і частину з них проводити лише з батьком, а іншу частину з матір"ю, тим самим позбавляючись можливості святкування в сім'ї, в якій вони виховуються постійно, бути в цей день поряд не лише з батьком, а й з іншими людьми, зокрема, родичами, друзями. Тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку про надання позивачу часу для привітання дітей у день їх народження, а саме: сина ОСОБА_5 27 квітня кожного року та дочки ОСОБА_6 20 вересня кожного року з 10.00 години до 15.00 години за їх місцем проживання (перебування) та з можливістю відвідування місця проживання батька ОСОБА_1, зареєстрованого у встановленому законом порядку, відвідування місць та закладів, належних до об"єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей без присутності матері ОСОБА_2 з урахуванням стану здоров"я та режиму дня дітей, погодних умов, крім випадків, коли дні народження дітей припадають на визначені для спілкування батька з дітьми дні згідно встановлених годин.

На думку суду, встановлення саме таких, зазначених вище, способів участі позивача у спілкуванні з його дітьми не буде суперечити інтересам останніх, не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і відповідатиме обсягу прав та обов"язків батька щодо малолітніх дітей.

При цьому суд вважає недопустимим вказаний позивачем поділ днів народження дітей по парних та непарних роках, адже в день свого народження діти мають право бути поряд з усіма близькими їм людьми, незалежно від року, і при цьому батьківське піклування та бажання привітати дітей і бути з ними в день народження не повинно залежати від того, парним чи непарним є рік, а має здійснюватись кожного року, виходячи, насамперед з інтересів і побажань дітей, а не своїх власних.

Про пріоритетність інтересів дитини зазначає і Європейський суд з прав людини у п.54 рішення «Хант проти України» від 07.12.2006 року, вказуючи, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (п.90 рішення у справі Olsson v.Sweden (№2) від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (п.78 рішення у справі Johansen v.Norway від 7 серпня 1996 року).

Таким чином, суд, визначаючи способи участі позивача у спілкуванні з дітьми, в першу чергу, керується їх інтересами з урахуванням: віку дітей, режиму дня, в тому числі, часу харчування, відпочинку і сну, а тому суд вважає позовну вимогу позивача про безперешкодне відвідування дітей саме у зручний для нього, а не дітей час, безпідставною та такою, що не відповідає інтересам малолітніх дітей.

Крім того, суд зазначає, що будь-які обмеження у відвідуванні позивачем ОСОБА_1 дітей у разі їх хвороби у лікувальному закладі чи за необхідності у навчальному закладі відсутні.

Також суд зазначає, що у разі зміни обставин, в тому числі, пов"язаних із віком та станом здоров"я дітей, за наявності спору між сторонами по справі щодо участі позивача, як батька, який проживає окремо від дітей, у спілкуванні з ними та їх вихованні, позивач не позбавлений можливості звернутися відповідно до ст.158 СК України до органу опіки та піклування або згідно положень ст.159 СК України до суду для встановлення інших способів його участі у вихованні сина та дочки, зокрема, щодо збільшення (зміни) часу і днів побачень, зміни місця проведення їх зустрічей тощо.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених у справі доказів в їх сукупності, з урахуванням інтересів дітей та їх права на підтримання з батьком регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а також права позивача на спілкування з дітьми та його обов"язку брати участь у їх вихованні, визнавши, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивачем по справі ОСОБА_1 заявлена одна позовна вимога, яка має немайновий характер та складається із декількох визначених ним способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, одні з яких частково взяті судом до уваги при встановленні порядку спілкування позивача з дітьми та визначенні його участі, як батька, у їх вихованні, а інші визнані судом недоведеними, з відповідача по справі ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача по справі ОСОБА_1 кошти по сплаті судового збору в розмірі 320,00 грн. (640 грн. 00 коп. (100%) 320 грн. 00 коп. (50%), які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Устинівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми задоволити частково. Встановити порядок спілкування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, з його дітьми: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом визначення способів участі батька у вихованні дітей, а саме: 1) систематичні побачення батька з дітьми з 10.00 години до 16.00 години кожної суботи місяця за їх місцем проживання (перебування) та з можливістю відвідування місця проживання батька ОСОБА_1, зареєстрованого у встановленому законом порядку: вул.Бучкова, буд.42 с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області, відвідування місць та закладів, належних до об"єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей без присутності матері ОСОБА_2 з урахуванням стану здоров"я та режиму дня дітей, погодних умов; у разі, неможливості побачення батька ОСОБА_1 з дітьми у суботу відповідного місяця з урахуванням його графіку чергувань на роботі, - з можливістю проведення зустрічей з дітьми у неділю відповідного місяця в цей же час за попередньою домовленістю з відповідачем по справі ОСОБА_2 не пізніше як за день до дати проведення запланованої зустрічі;

2) систематичні побачення батька з дітьми з 13.00 години до 16.00 години один день на тиждень, крім визначеного дня проведення зустрічі у вихідний день, за їх місцем проживання (перебування) та з можливістю відвідування місця проживання батька ОСОБА_1, зареєстрованого у встановленому законом порядку: вул.Бучкова, буд.42 с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області, відвідування місць та закладів, належних до об"єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей без присутності матері ОСОБА_2 з урахуванням стану здоров"я та режиму дня дітей, погодних умов, за попередньою домовленістю з відповідачем по справі ОСОБА_2 не пізніше як за день до дати проведення запланованої зустрічі;

3) виїзд на відпочинок з метою оздоровлення дітей один раз на рік в період відпустки батька ОСОБА_1 за наявності відповідної путівки до оздоровчого закладу або закладу відпочинку, розташованого на території України, на вказаний у ній строк, але не більше 14 календарних днів, з урахуванням стану здоров"я дітей та за попередньою домовленістю з матір"ю ОСОБА_2 не пізніше як за три дні до запланованої поїздки;

4) побачення батька з дітьми в день їх народження: із сином ОСОБА_10 з 10.00 години до 15.00 години 27 квітня кожного року та дочкою ОСОБА_11 з 10.00 години до 15.00 години 20 вересня кожного року за їх місцем проживання (перебування) та з можливістю відвідування місця проживання батька ОСОБА_1, зареєстрованого у встановленому законом порядку: вул.Бучкова, буд.42 с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області, відвідування місць та закладів, належних до об"єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей без присутності матері ОСОБА_2 з урахуванням стану здоров"я та режиму дня дітей, погодних умов, крім випадків, коли дні народження дітей припадають на визначені для спілкування батька з дітьми дні згідно встановлених годин.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, ідентифікаційний №, в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 320 грн. 00 коп. (триста двадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий С.Ю.Атаманова