Справа № 510/474/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2017 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.,

за участю: секретаря Іванової Н.С.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу без його участі.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу у її відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія договору дарування нерухомого майна від 28.03.2014р.; копія витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.07.2007р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 21 по вул. Дзержинського в м. Рені Одеської області; копія договору купівлі продажу від 02.03.2005р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезгаданими вимогами до ОСОБА_2, зазначивши, що відповідачу на підставі договору купівлі продажу від 02.03.2005р. належить на праві власності ? частина житлового будинку із надвірним спорудами по вул. Дзержинського, 21 в м. Рені Одеської області. Інша ? частина будинку належить позивачу. Відповідач є колишнім чоловіком позивача із яким вона не проживає разом на протязі 7 років.

Так, 28.03.2014 року відповідач вирішив подарувати позивачу належну йому частину будинку. В цей же день ми уклали письмовий договір дарування. За цим договором ОСОБА_2 передав позивачу у власність безоплатно належну йому частину будинку, а позивач його прийняла. Крім того, сторони домовились, що на протязі пяти днів після підписання договору посвідчити укладений договір дарування в нотаріальному порядку. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору. Крім того, відбулося повне виконання договору. Відповідач передав позивачу безоплатно у власність обумовлене ними домовленістю нерухоме майно, а позивач прийняла його. Тобто, позивач фактично вступила у володіння та користування цим майном.

Через деякий час, по телефону, позивач звязалась із відповідачем, щоб домовитись про зустріч, але він пояснив, що він у відряджені, але пообіцяв їй, що коли повернеться він обовязково оформить угоду. Таке повторювалось неодноразово, тобто відповідач неодноразово відмовляв позивачу в оформленні договору пояснюючи це браком часу та грошей. Так, позивачу досі не вдається вмовити відповідача посвідчити зазначений договір. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, позивач прийняла подарунок, а дарувальник відповідач передав їй майно та документи на нього.

У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Факт укладення угоди, дарування нерухомого майна підтверджуються договором дарування від 28.03.2014р., крім того, обставини передання в дарунок нерухомості відповідач не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору дарування є неможливим, оскільки прохання позивача з цього приводу відповідачем не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідача щодо домоволодіння та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на ? частину будинку за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 719 ЦК України 2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Укладений із порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договору дарування від 28.03.2014 р., згідно із яким ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла подарунок у вигляді ? частини житлового будинку по вул. Дзержинського, 21 в м. Рені Одеської області - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку по вул. Дзержинського, 21 в м. Рені Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін