Справа №359/9540/16-ц
Провадження №2/359/716/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Айрапетян Л.А., Пугач Д.О.,

за участю ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватне підприємство «Бориспільрайагропромбуд», про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Позивач 01.12.2016 року звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи і підтримуючи який, зазначив, що 29.01.2016 року близько 08.00 години на автотранспортній естакаді аеропорту «Бориспіль» при підїзді до терміналу «Д» сталася дорожньо - транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки RENAULT SANDERO, номер державної реєстрації ВХ1288ВІ.

Даний факт підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2016 року за матеріалами про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця події до нього, поясненнями свідків, рапортом співробітника поліції. Окрім того, за матеріалами про адміністративне правопорушення, зібрані докази вини Відповідача, що підтверджується висновками Київської незалежної судово-експертної установи. У результаті проведеного авто технічного дослідження обставин ДТП, пояснень очевидців, доказано, що ДТП сталося не з його вини, а в результаті незабезпечення належного дорожнього покриття естакади аеропорту «Бориспіль».

У звязку з вищевикладеним позивач просив суд, стягнути з відповідача на його користь 91294,24 грн. матеріальних збитків, 5000,00 грн. відшкодування за оплату авто-товарознавчого та авто-технічного дослідження, а також 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

21.02.2017 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, згідно ухвали суду залучено приватне підприємство «Бориспільрайагропромбуд», оскільки саме це підприємство здійснювало заходи спрямовані на обробку дорожнього покриття в ДП МА «Бориспіль» та прилеглі до нього території.

Представник позивача та позивач в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обставини справи підтвердили, представник позивача зазначив, що ДП Міжнародний Аеропорт «Бориспіль» - є власником автоестакади й надавачем послуг із забезпечення безпечного й зручного підїзду автотранспортних засобів для доставки та вивезення пасажирів від аеропорту. За таких обставин аеропорт має надавати не лише зручні, але й безпечні послуги із перевезення та доступу до терміналів аеропорту. ДП МА «Бориспіль» є блансоутримувачем доріг (естакад), який уповноважений і, навіть, зобовязаний державою на здійснення всіх заходів для забезпечення нормального стану доріг.

Зважаючи на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 не встановлено знак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та порушення ним Правил дорожнього руху України, в той час, як відповідач неналежним чином утримував підїдні шляхи до аеропорту, що сприяло утворенню ожеледиці, та як наслідок, дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням власного транспортного засобу, позивач та його представник просили задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили та зазначили, що Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», вчинило дії, повязані з попередженням учасників дорожнього руху щодо небезпеки руху на даній ділянці дороги шляхом встановлення відповідного дорожнього знаку, сам позивач допустився порушення ПДР України, внаслідок чого сталося ДТП та пошкодження його власного транспортного засобу. Крім того, ДП «МА «Бориспіль» вжило заходів щодо забезпечення заходів спрямованих на протиожеледіння доріг, про що свідчать відповідні договірні відносини з ПП «Бориспільрайагропромбуд» та акти про виконання ними відповідних робіт, в тому числі і на ділянці, на якій сталось ДТП. Таким чином, просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю за їх безпідставністю.

Представник ПП «Бориспільрайагропромбуд» проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі, зважаючи на те, що працівники їхнього підприємства, діючи на підстав договору, укладеного з ДП «МА «Бориспіль», 29.01.2016 року проводили та вживали заходи, повязані з перепонами для утворення ожеледиці шляхом посипання доріг піско-соляними сумішами та чистою сіллю. Тому вважає, що ДТП сталось з вини водія ОСОБА_1, а не з вини ДП «МА «Бориспіль».

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.01.2016 року близько 08.00 години керуючи автомобілем ОСОБА_1 марки RENAULT SANDERO потрапив на території ДП «МА «Бориспіль» в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої його автомобіль та автомобіль Renault Logan, під керуванням ОСОБА_6, отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Дніпровсьго районного суду м. Києва від 09.03.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 124 КупАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. та стягнуто 275 грн. 60 коп. судового збору на користь держави України.

06.04.2017 року постановою Апеляційного суду м. Києва, постанову Дніпровсьго районного суду м. Києва від 09.03.2016 року скасовано та передано справу відносно ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції МВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки.

27.07.2016 року, після повернення матеріалів до суду з доопрацювання, постановою Дніпровського районного суду м. Києва провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрито, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та виявленням в його діях дотримання пунктів Правил дорожнього руху України, які ставились йому за вину (а.с.7).

Судом зроблено висновок, що в результаті проведеного авто-технічного дослідження обставин ДТП від 24.03.2016 року №1672 (а.с. 109-118), вбачається, що ДТП сталося не з вини ОСОБА_1, а в результаті незабезпечення належного дорожнього покриття естакади аеропорту «Бориспіль» та виникнення ожеледиці.

З цього приводу представник відповідача та третьої особи заперечили факт наявності ожеледиці.

Однак, зазначене спростовується матеріалами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, схемою ДТП, рапортом інспектора поліції, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2016 року, фотоілюстрацією місця ДТП на момент його вчинення, з яких вбачається наявність ожеледиці (а.с. 67-148, 161-162).

Дані обставини спростовують твердження відповідача та третьої особи щодо вжиття належних заходів щодо забезпечення протиожеледиційних дій. Так, встановлено, що не зважаючи на проведення таких за документами поданими відповідачем, факт наявності на місці ДТП ожеледиці встановлений.

Недотримання ж працівниками поліції відповідних положень нормативно-правових актів підзаконного характеру щодо належного оформлення факту ожеледиці, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Також, суд звертає увагу, що відповідач зазначав про необхідність дотримання позивачем ПДР України та виконання вимог знаку 1.13 «Слизька дорога» з табличками 7.12 «Ожеледиця», 7.13 «ОСОБА_4 покриття», 7.2.1 «Зона дії 5 км».

В той же час, згідно постанови суду від 27.07.2016 року не встановлено порушення ОСОБА_1 указаного дорожнього знаку. Навпаки, позивач не заперечував факт його наявності, однак цього не достатньо для тих дорожніх умов, що мали місце.

На час скоєння ДТП на ділянці підїзної дороги до Міжнародного аеропорту «Бориспіль» після зїзду з автомагістралі Київ - Бориспіль встановлено знак 1.13 «Слизька дорога» з табличками 7.12 «Ожеледиця», 7.13 «ОСОБА_4 покриття», 7.2.1 «Зона дії 5 км». Дія знака «Слизька дорога» розповсюджувалась на місце вчинення ДТП. Вказані дорожні знаки належать до попереджувальних, та вони за своїм призначенням інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки, а тому під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду.

Позивач стверджував в судовому засіданні, що він бачив знак «Слизька дорога», але як судом встановлено, він не мав можливості та не міг своєчасно виявити зміну стану дорожнього покриття на відстані, оскільки відповідно до висновку експерта максимальна величина швидкості руху на заокругленні за умовами збереження поперечної стійкості становить 23...33 км/год. Під час руху водій автомобіля RENAULT SANDERO ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху, але з моменту виїзду на приховану ділянку ожеледиці, водій знаходився в аварійній ситуації і його дії не регламентувались вимогами Правил дорожнього руху.

Так, даний знак, на думку позивача повинен дублюватися, за 50 метрів до відповідного місця ускладнення дорожнього руху, згідно вимог ПДР України для місць їх розташування позва населеними пунктами. Крім того, як зазначив позивач, він врахував дію цього знаку при виконані маневру, і рухався зі швидкістю, яка б дозволяла підняти транспортний засіб на естакаду до терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», однак наявність ожеледиці на заокруглені естакади призвели до неможливості її своєчасного виявлення. Про це свідчить той факт, що він внаслідок втрати керованості власним автомобілем зіштовхнувся з транспортним засобом, який також потрапив в ДТП аналогічним чином раніше, тобто також внаслідок наявності ожеледиці на естакаді.

З цього приводу, на думку суду, наявність попереджувального знаку 1.13 «Слизька дорога» з табличками 7.12 «Ожеледиця», 7.13 «ОСОБА_4 покриття», 7.2.1 «Зона дії 5 км» ПДР України, не дає підстав для визнання відсутності вини ДП «МА «Бориспіль» в забезпеченні належних умов руху транспортних засобів на підїзних шляхах до аеропорту. Також, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 міг допустити порушення ПДР України, в тому числі і з урахуванням дії даного знаку, внаслідок якого сталося зіткнення та ДТП.

Таким чином, належних доказів відповідачем щодо відсутності його вини в забезпеченні умов проїзду шляхами до ДП «МА «Бориспіль», суду не надано. З цього приводу, суд приймає до уваги подані докази позивача та критично оцінює докази відповідача щодо вжитих заходів протиожеледіння й попередження небезпеки у вигляді ожеледиці на всій території аеропорту.

З цього приводу суд також відхиляє інші докази метеодовідок та ПП «Бориспільрайагропромбуд» щодо неможливості утворення ожеледиці, зважаючи на отримані в суді докази наявності ожеледиці на естакаді в момент ДП за участю водія ОСОБА_1

Щодо наявності підстав для стягнення завданих збитків з ДП «МА «Бориспіль» слід зазначити наступне.

ДП «МА «Бориспіль» не довело в суді того, що пошкодження транспортного засобу сталося не з вини чи бездіяльності підприємства, як це встановлено вище.

Щодо правових підстав та закону, який слід застосовувати при вирішенні даного питання та виниклих правовідносин, слід навести наступне.

Згідно до загального правила встановленого п.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що внаслідок бездіяльності відповідача позивачу спричинена шкода.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних -доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань аварійності та дорожнього покриття; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

З цього приводу, відповідач не заперечував факту перебування ділянки дороги (естакади) підїзду до терміналу «Д» ДП «МА «Бориспіль», на якій 29.01.2016 року трапилось ДТП за участю водія ОСОБА_1, на балансі підприємства і у власності та наявності у нього обовязку щодо її належного утримання.

Статтею 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ним органи, несуть відповідальність за створення безпечних умов на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до п.5 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони власники дорожніх обєктів або уповноважені ними органи, дорожньо - експлуатаційні організації, користувачі дорожніх обєктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобовязані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх обєктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх обєктів, забрудненню навколишнього середовища.

Відповідно до п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони власники дорожніх обєктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобовязані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх обєктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, на думку суду є всі правові підстави для притягнення ДП «МА «Бориспіль» до цивільно-правової відповідальності внаслідок виявленої бездіяльності щодо утримання автомобільних доріг.

Щодо вартості завданих збитків суд враховує наступне. Висновок щодо оцінки завданого матеріального збитку відповідачем не оспорено, доказів на спростування встановлених в ньому фактичних обставин щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 суду не надано. В той же час, викладені відповідачем в запереченнях зауваження щодо компетенції спеціаліста не спростовують його висновків, зважаючи на наявність всіх відповідних ліцензій, визначених законодавцем для проведення відповідних робіт (а.с.178-179). Крім того, слід зазначити, що ДП «МА «Бориспіль» повідомлялось про проведення оцінки, однак представник для її проведення не зявився (а.с. 219).

На підставі виконаних досліджень, отримано висновок, що вартість відновлювального ремонту ТЗ визначена за витратним підходом і становить 80 000,42 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу складає 91 294,24 грн. Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу визначався на підставі ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, (Затверджено наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092, (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009р. №1335/5/1159) Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 серпня 2009 р. за №724/16740 (далі - ОСОБА_5). Вартість відновлювального ремонту RENAULT SANDERO д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових та вартість матеріального збитку підтверджено Звітом про визначення вартості матеріального збитку (надалі - Звіт) вих. № 12628 від 16.02.2016 року. Величина втрати товарного виду (ВТВ), яку визначено на підставі Звіту, складає 11 293,82 грн. (а.с.12).

Доказами витрат позивача на оплату авто-товарознавчого дослідження та оплати авто-технічної експертизи є квитанція (товарний чек) № 12628 від 16.02.2016 року на суму 800 грн. та дублікат квитанції № 0.0.522027343.1 від 17.03.2016 року щодо оплати на суму 4200 грн. (а.с.13-14). Витрати на оплату звіту про матеріальні збитки підлягає стягненню з відповідача.

В той же час, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні витрат на проведення авто-технічної експертизи в сумі 4200 грн., оскільки останні сплачені в межах розгляду справи про адміністративні правопорушення, і безпосередньо повязані з судовими витратами, вчиненими ОСОБА_1 для доведення своїх невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., у звязку з погіршення умов його життя зважаючи на відсутність автомобіля та повноцінного його використання в інтересах родини. Також позивач зазначив про те, що певна моральна шкода спричинена йому внаслідок того, що він тривалий час намагався захистити свої інтереси та відновити порушені права.

За ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За п.3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може гуртуватися на припущеннях.

За змістом ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У зв'язку з тим, що вина позивача вчиненні вищезазначеного ДТП не доведена, з вище наведеного суд вважає за необхідним стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_1 - 91294 грн. 24 коп. завданих матеріальних збитків, 800 грн. за проведення оцінки, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, зважаючи на те, що відповідач не забезпечив належного утримання дорожнього покриття естакади підїзду до терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», внаслідок чого виникла ожеледиця, що спричинило ДТП за участю позивача та пошкодження його транспортного засобу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, зважаючи на відсутність достатніх підстав для їх задоволення.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп., підлягають покладенню на відповідача ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», оскільки, як встановлено судом, після відкриття провадження у справі та розгляді по суті, позивач судовий збір не сплачував при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 22, 23, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 60, 61, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, м. Бориспіль Київської області, міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2), - 91294 грн. 24 коп. завданих матеріальних збитків, 800 грн. за проведення оцінки, та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 98094 (девяносто вісім тисяч девяносто чотири) грн. 24 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, м. Бориспіль Київської області, міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) на користь держави України (р/р №0004, МФО 821018, , Бориспільське УДКСУ Київської області, ГУДКСУ у Київській області, код КДБ 22030101) суму судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. за розгляд позовної заяви ОСОБА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_7