Справа № 388/216/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
07.07.2017 року Долинський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого - судді Баранського Д.М.,
за участю секретаря Поліщук Т.І.,
представника ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням, -
У лютому 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є співвласниками по 1/2 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.
30 травня 2015 року у вищезазначеному житловому приміщенні зареєстрували місце проживання, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також їх малолітні діти, ОСОБА_6, ОСОБА_7
Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 запевняв власників житлового приміщення, що не чинитиме перешкод у користуванні цим приміщенням та зніметься з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Станом на тепер, ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою місце проживання не зняв, не проживає за цією адресою з жовтня 2016 року.

Позивачі неодноразово телефонували ОСОБА_4 та повідомляли про необхідність зняти місце проживання за адресою належного їм житлового приміщення, оскільки є сторонньою особою, реєстрація його місця проживання порушує їх права, зокрема право на призначення субсидії.

Оскільки реєстрація місця проживання ОСОБА_4 порушує право на вільне розпорядження належним на праві власності майном, позивачі просять визнати його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_1 позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити.

ОСОБА_2 суду пояснила, що є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є її колишнім зятем. ОСОБА_4 та своїй донці ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3, яка також є співвласником цього житлового приміщення дали дозвіл на тимчасове проживання разом з їх дітьми до того, як вони вирішать свої житлові проблеми. У зв'язку з цим дали дозвіл на реєстрацію їх місця проживання у житловому приміщенні. Пізніше шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано. ОСОБА_5 виїхала працювати за кордон, а ОСОБА_4 виїхав проживати до іншого місця. Особисто проживає за іншою адресою, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не є та не були членами її сім'ї, разом з ними не вела спільне господарство. ОСОБА_4 обіцяв зняти з реєстрації місце проживання, однак цього не зробив, а його реєстрація порушує її права на вільне користування майном, зокрема на призначення субсидії.

Позивачка ОСОБА_3 суду пояснила, що є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 та своїй племінниці ОСОБА_5 разом із ОСОБА_2, яка також є співвласником цього житлового приміщення дали дозвіл на тимчасове проживання разом з їх дітьми до того, як вони вирішать свої житлові проблеми. У зв'язку з цим дали дозвіл на реєстрацію їх місця проживання у житловому приміщенні. Пізніше шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано. ОСОБА_5 виїхала працювати за кордон, а ОСОБА_4 виїхав проживати до іншого місця. Особисто проживає за іншою адресою, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не є та не були членами її сім'ї, разом з ними не вела спільне господарство. ОСОБА_4 обіцяв зняти з реєстрації місце проживання, однак цього не зробив, а його реєстрація порушує її права на вільне користування майном, зокрема на призначення субсидії.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав.

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачі не заперечують проти винесення заочного рішення.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 є сусіднім. Відповідач ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає. Відомо, що ОСОБА_4 зареєстрував місце проживання у зв'язку із тим, що проживав з ОСОБА_5, яка є донькою ОСОБА_2 Пізніше вони розвелись, разом не проживають, а також не проживають за місцем реєстрації.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю.

При розгляді справ про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням потрібно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

Судом установлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками по 1/2 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 31 березня 2008 року державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_9, зареєстрованих у реєстрі за № № 823, 827, а також 20 червня 2008 року в обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» за № 5163 (а. с. 4-7).

У вищевказаному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами з 30 травня 2015 року зареєстровано місце проживання відповідача у справі ОСОБА_4, який не є їх членом сім'ї, не вели з ним спільне господарство. Реєстрація ОСОБА_4 порушує право позивачів як власників житлового приміщення вільно користуватися власністю на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищезазначене, позивачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю, зокрема у визначений ними спосіб, тобто шляхом визнання відповідача ОСОБА_4 такими, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачкою ОСОБА_2 у цій справі понесено та документально підтверджено судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 640 грн, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на її користь.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60-64, 79, 88, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, який втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 640 грн (шістсот сорок гривень) понесених та документально підтверджених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10 липня 2017 року.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський