Справа № 263/6573/17
Провадження № 2-о/263/564/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кияна Д.В., при секретарі Коростовцевій Я.В., за участю заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення фату спільного проживання із батьком ОСОБА_3, на момент його смерті 25.08.2016 року. В обґрунтування заяви зазначила. що 25.08.2016 року помер її Батько ОСОБА_3, з яким вона на момент смерті проживала разом за адресою: квартира 132 у будинку 28 по вул. 9-ї Авіадівізії в місті Маріуполі. Просила встановити факт проживання з батьком на момент смерті, оскільки встановлення зазначеного факту необхідно для прийняття спадщини.

Заявник та її представник в судовому засіданні підтримали свою заяву та просили її задовольнити.

Заінтересована особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Допитаний в судовому засіданні якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що він є знайомим заявника ОСОБА_1, та знає її матір ОСОБА_2 та померлого батька ОСОБА_3 Він багато разів підвозив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до дому, та заходив у гості, де особисто бачив, що разом із ними проживає ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що є родичем заявника ОСОБА_1 Йому на праві власності належить квартира 132 у будинку 28 по вул. 9-ї Авіадівізії в місті Маріуполі. Заявник ОСОБА_1 разом із своєю матірю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 тимчасово перемістились до міста Маріуполя із зони проведення АТО, та він надав їм кімнату у своїй квартирі для проживання, де вони всі разом і проживали.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії V-УР № 1079605 від 24.06.1963 року, ОСОБА_3 є батьком заявника ОСОБА_1

З копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 963899 від 10.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 помер 25.08.2016 року.

Згідно копії довідки від 16.11.2016 року № 18068 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та копії довідки від 24.12.2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перемістились з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) до міста Маріуполя, та зареєстрували своє місце проживання за адресою: вул. 9-ї АвіадівізіїАДРЕСА_1.

Факт сумісного проживання однією сімєю заявника та її батька за адресою: вул. 9-ї АвіадівізіїАДРЕСА_1, м. Маріуполь, також підтверджується показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заявник звернувся із заявою до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Згідно відповіді Державного нотаріуса Першої Маріупольської державної нотаріальної ОСОБА_6 № 990/02-17 від 27.04.2017 року, не можливо встановити факт прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 як спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у звязку із чим рекомендовано звернутись до суду для встановлення зазначеного факту.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до абз. 2 п.2 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Встановлення факту спільного проживання заявника та її батька на момент смерті, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті батька.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, показань допитаних свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити факт спільного проживання заявника та померлого не можливо. Встановлення факту необхідне заявнику для реалізації спадкових прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 11, 60, 213-215, 234, 256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 25.08.2016 року, на момент його смерті, за адресою: вул. 9-ї АвіадівізіїАДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Суддя Д.В. Киян