Справа №295/5848/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Гумен Н.В.,

при секретарі Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звертаючись з позовом до суду, просять поділити квартиру АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частинах, визнавши за кожним право власності на ? частину вказаної квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що сторонам по справі на праві спільної сумісної власності належить вказана квартира, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, позивачка ОСОБА_1 являється колишньою дружиною відповідача, а позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 його доньками, позивачі мають конфліктні стосунки з відповідачем, не можуть спільно з ним проживати, а тому мають намір продати свої частки у спільному обєкті, зокрема з врахуванням переважного права купівлі-продажу, оскільки відповідач не бажає здійснювати оформлення часток у спільному майні, позивачі вимушені звернулися з вказаним позовом до суду.

Представник позивачів ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_4 та його уповноважений представник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, зокрема відповідач пояснив, що в них не виникали спірні правовідносини з позивачами щодо розподілу квартири на рівні частини, а тому таке звернення до суду йому незрозуміле.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 02.11.1998 року між відповідачем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1 було розірвано шлюб. (а.с. 17)

За час шлюбу, у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилися діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с. 18, 20)

Статтями 355, 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб на майно без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до свідоцтва № 64601 від 27.02.2017 року про право власності на житло, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. (а.с. 21)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.03.2017 року, на підставі свідоцтва № 64601 від 27.02.2017 року про право власності на житло, власниками квартири АДРЕСА_1, є - ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.(а.с. 22)

Згідно з частиною ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки судом встановлено, що у спільній сумісній власності, а саме квартири АДРЕСА_1, частки кожного із співвласника є рівними, то ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 має право власності на ? частину спірної квартири.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

При цьому, суд враховує позицію відповідача, який в судовому засіданні визнав позов, не заперечував щодо спільної сумісної власності спірної квартири та її поділу, а відповідно до положень ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнанні сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини першої ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що порядок поділу права спільної сумісної власності визначається за тими ж принципами, за якими відбувається поділ майна, що знаходиться в спільній частковій власності (ч. 3 ст. 367 ЦК України).

За таких обставин, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішував питання розподілу судових витрат, оскільки така вимога не ставилася позивачами.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 355, 358, 367, 368, 370, 372, 374 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ квартири задовольнити.

Поділити квартиру АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частинах, визнавши за кожним право власності на ? частину вказаної квартири.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: