Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2649/17 Головуючий у 1 інстанції: Ачкасов О.М.
Є.У.№ 317/4086/16-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_3 про стягнення надміру нарахованої суми субсидії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року УСЗН Запорізької РДА звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що згідно заяви відповідачки від 09.06.2015 року та у відповідності до Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового палива», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України зі змінами від 21.10.1995 №848, ОСОБА_3 була призначена субсидія для відшкодування житлово - комунальних послуг за природний газ та електропостачання на 8 місяців, починаючи з травня 2015 року по грудень 2015 року включно щомісячно в сумі 36,61гривень, одноразово в сумі 1929,07 гривень. Однак за результатами перевірки, яка була проведена органом соціального захисту населення, перевірки даних, наданих заявником, було встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не зареєстрована та не проживає за адресою: АДРЕСА_1. Тобто позивач вважає, що відповідачка вказала в своїй заяві про призначення житлової субсидії недостовірну інформацію, що призвело до виникнення переплати по субсидії за період з травня 2015 року по грудень 2015 року включно, на загальну суму 2221,95 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача надміру нараховану суму субсидії.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у задоволені позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду УСЗН Запорізької РДА подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду представник апелянта не з'явився.

Судова колегія відхилила клопотання апелянта про відкладення розгляду справи заявлене з тих підстав, що представник захворів. При цьому апеляційний суд виходив з того, що у відповідності до ст. 27 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом особи, яка бере участь у справі. Суд не вбачив підстав для відкладення розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 305 ЦПК України, оскільки згідно даної норми процесуального права судове засідання відкладається в разі неявки в судове засідання за клопотанням особи, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

З наданого клопотання та копії лікарняного вбачається, що представник позивача хворіє з 20 червня. Проте виклик до апеляційного суду був отриманий апелянтом ще 1 червня, апелянт є юридичною особою, жодних відомостей про те, що юридична особа не може направити до апеляційного суду іншу компетентну особу крім зазначеного представника, - суду не представлено. Таким чином позивач реалізував надане йому ст. 27 ЦПК України право брати участь в судовому засіданні на власний розсуд.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, послався на безпідставність вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скріпленого газу, твердого та рідкого пічного побутового полива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995р. №848, право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях, в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Відповідачка 23.04.2015 року звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області із заявою про призначення їй житлової субсидії. Їй була призначена субсидія для відшкодування житлово - комунальних послуг за природний газ та електропостачання на 8 місяців, починаючи з травня 2015 року по грудень 2015 року включно щомісячно в сумі 36,61 гривень, одноразово в сумі 1929,07 гривень.

Постановою КМУ "Про спрощення порядку призначення та надання населенню житлових субсидій" від 26.06.2015р. №475(набрала чинності 21.07.2015р.) встановлено, що сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

Позивач зазначав, що за результатами перевірки зазначених відповідачкою в заяві даних, було встановлено, що остання не мала право отримувати субсидію.

Так, на заявників покладена відповідальність за надані відомості, про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру (абз. 4 п. 13 Порядку призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 р. в редакції ПКМУ № 1050 від 22.09.1997р.).

Позивач вважає, що відповідачка ОСОБА_3 у заяві про призначення субсидії вказала адресу, за якою не зареєстрована та не проживає ( АДРЕСА_1.), тобто відповідачка вказала в своїй заяві про призначення житлової субсидії недостовірну інформацію.

Суд не встановив недобросовісності з боку відповідачки, оскільки згідно п.6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скріпленого газу, твердого та рідкого пічного побутового полива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995р. №848, субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, але які сплачують вартість одержуваних житлово-комунальних послуг.

Відтак законом не забороняється надання субсидій особі, яка хоча і не зареєстрована, але фактично проживає за зазначеною нею адресою.

На підтвердження того, що відповідачка постійно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, нею суду надана довідка виконавчого комітету Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області №1385 від 27.12.2016 року, акт обстеження матеріально побутових умов проживання від 26.12.2016 року, затверджений Головою Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Крім того, за клопотанням відповідачки, до матеріалів справи долучений технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, від 18.06.2015 року та державний акт на право власності на земельну ділянку (для будівництва житлового будинку) серії НОМЕР_1 від 08.01.2008 року, кадастровий номер НОМЕР_2. Вказані документи свідчать про те, що відповідачка є власником зазначеної земельної ділянки та індивідуальним забудовником.

Також на підтвердження того, що відповідачка сплачує комунальні послуги за вказаною адресою, до матеріалів справи були долучені вибіркові копії квитанцій за 2009, 2011, 2013, 2016 та 2017 роки.

зазначені обставини були розцінені судом як такі, що достовірно підтверджують факт проживання відповідачки за зазначеною нею адресою в заяві про надання субсидії.

Враховуючи, що судом не було встановлено надання відповідачкою недостовірних відомостей щодо місця фактичного проживання, а законом не забороняється надання субсидій особі за фактичним місцем проживання, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову та ухвалив відповідне закону рішення, підстав для скасування якого судова колегія н вбачає.

В апеляційній скарзі позивач зазначає. що порушення мало місце при наданні відомостей відповідачкою, тому що вона не зазначила, що за вказаною нею адресою вона проживає без реєстрації.

Натомість судова колегія звертає увагу на те, що у останньому абзаці бланку декларації про призначення субсидії, наданої позивачем до апеляційної скарги, йдеться про відповідальність за надання інформації про осіб які «зареєстровані (фактично проживають)» у житловому приміщенні, тобто фактичне проживання та реєстрація узагальнені та ототожнені, а отже підстав для висновку про свідоме надання недостовірної інформації немає (а.с.100 зворот).

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки рішення суду першої інстанції та не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які стали б підставою для скасування ухваленого рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області -відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: