233 № 233/5488/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(М о т и в о в а н е)

08 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Наумик О.О., за участі секретаря Козловської К.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, - про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт народження нею 16 травня 2015 року в місті Донецьк дитини жіночої статі, пославшись на те, що народження дитини на тимчасово окупованій території унеможливлює реєстрацію народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану, як це передбачено ст.144 СК України.

Заявниця у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання заявлених вимог.

Від заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини від 07.11.2017 р. № 15.19-33/1579 (а.с.10).

Дослідивши матеріали справи, суд дістає такого висновку:

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р., дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Обовязок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України покладений на батьків.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4). За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

Пунктом 7 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 16 травня 2015 року ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі. Ця подія відбулася в місті Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження факту народження дитини заявницею надано суду:

свідоцтво про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українського зразку, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 25.05.2015 р., матірю якої зазначена ОСОБА_1 (а.с.9);

копію Обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні за формою №113/о, затвердженою наказом МОЗ України від 13.02.2006 р. №67, яка містить відомості пологового відділення Центральної міської клінічної лікарні №6 м. Донецька про перебіг пологів заявниці, внаслідок яких нею 16.05.2015 р. була народжена дитина жіночої статі, а також відомості про стан новонародженої заявницею дитини після родів (а.с.11-12);

світлину із зображенням заявниці з новонародженою дитиною (а.с.13).

Та обставина, що медичні документи про народження дитини видані на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про народження, з огляду на нижченаведене законодавство.

Відповідно до статті Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт народження дитини, що надасть можливість матері дитини отримати видане державним органом України свідоцтво про її народження.

На підставі ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", керуючись ст.ст. 209,212-215,234,251-257 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження 16 травня 2015 року в місті Донецьк дитини жіночої статі у матері громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Суддя: