Справа № 201/7716/14-ц
Провадження № 4-с/201/70/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі скаргу ПАТ «Енергобанк» (заінтересовані особи - Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1) на дії державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2017р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ПАТ «Енергобанк» (заінтересовані особи - Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_1М.) на дії державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії.

22.08.2017р. заявником було усунено недоліки скарги (а.с.№22-25).

В обґрунтування вимог скарги, представник скаржника посилався на те, що державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області було вжито не всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та незаконно винесено постанову від 26.06.2017р. про повернення виконавчого документу. Так, державний виконавець повинен був у разі неможливості виконання рішення звернутися до суду з поданням про застосування приводу боржника, звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду закордон та інш. Представник скаржника просив визнати незаконними дії державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.06.2017р., скасувати дану постанову та зобовязати державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі № 201/7716/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість по договору № 15-000188-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 22.03.2012р. станом на 12.05.2014р. в сумі 82 157,48 грн.

Представник скаржника ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 13.07.2017р. - а.с. № 6) надав до суду заяву, в якій просив вимоги по скарзі задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності (а.с. № 39).

Заінтересована особа - державний виконавець Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності № 7 від 05.01.2017р. - а.с.№55) надала до суду письмові заперечення, в яких заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що нею були вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання рішення суду. Крім того, в період примусового виконання виконавчого документа з 07.09.2016р. по 26.06.2017р., від стягувача не надходило жодних заяв та клопотань про проведення виконавчих дій відносно обмеження у праві виїзду за кордон, тощо. Вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена з дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», дії державного виконавця є законними, та такими що здійснені в межах ЗУ«Про виконавче провадження» (а.с. № 51-52).

В наданій суду 18.10.2017р. заяві державний виконавець просила відмовити в задоволені скарги та розглянути останню за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№47).

Заінтересована особа - ОСОБА_1 в судове засідання 18.10.2017р. не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.№46), що відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. Про причини неявки суду не сповістив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами згідно ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження ВП № 52127730 (а.с. № 51-79), наданого державним виконавцем, вважає за можливе в задоволені скарги відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Строк на подачу скарги заявником не пропущений, оскільки про наявність оскаржуваної постанови заявник дізнався 21.07.2017р., а скарга направлена до суду поштою 27.07.2017р.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконані в Соборному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 52127730 з примусового виконання виконавчого листа № № 201/7716/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Енергобанк» заборгованість по договору № 15-000188-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 22.03.2012р. станом на 12.05.2014р. в сумі 82 157,48 грн. (а.с.№56-79).

Постановою від 07.09.2016р. державним виконавцем Савостіною О.В. було відкрито виконавче провадження (а.с.№ 60 зворот).

В процесі примусового виконання рішення суду, державним виконавцем 07.09.2016р. було накладено арешт та оголошено заборону відчуження майна боржника (а.с.№61 зворот), надіслано вимогу боржнику про необхідність проведення оплати за виконавчим документом (а.с.№60), отримано відповіді з ДФС України та Пенсійного фонду України (інформація відсутня про доходи боржника) (а.с.№73-74,76-77).

Крім того, 22.05.2017р. державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 та згідно акту не можливо розшукати майно, на яке можливо звернути стягнення (а.с.№75).

26.06.2017р. на підставі п. 2 с. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист № 201/7716/14-ц був повернутий стягувачу (а.с.№78).

З наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що обовязки, передбачені ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на 05.10.2016р.) виконані державним виконавцем повному обсязі.

Щодо посилань представника скаржника на те, що державним виконавцем не було направлено виклику про необхідність виконання рішення, не накладено штрафу, не встановлено тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, то суд критично оцінює ці твердження, оскільки звернення до суду з такими поданнями відповідно до положень ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» є правом, а не обовязком державного виконавця, крім того, таке звернення можливо лише у разі надходження відповідної заяви від стягувача, про що зазначив в своїх запереченнях державний виконавець.

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на те, що державним виконавцем було вчинено ряд дій, повязаних з примусовим виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Енергобанк» суми заборгованості, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, а також приймаючи до уваги, що скаржник, як стягувач, не позбавлений можливості повторно звернутися до державної виконавчої служби із даним виконавчим листом для примусового виконання, то суд вважає за можливе в задоволені скарги відмовити в повному обсязі.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, повязаних з розглядом справи, враховуючи, що сторонами не надано доказів їх понесення, витрати відповідно до вимог ст.388 ЦПК України розподілу не підлягають. З огляду на те, що за подачу скарги на дії державного виконавця не передбачена сплата судового збору, то підстав для розподілу цих витрат відповідно до положень ст. 88 ЦПК України немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 210, 293, 383, 385, 387, 388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ПАТ «Енергобанк» (заінтересовані особи - Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1) на дії державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко