Справа № 359/1378/17 Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/3385/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 1 04.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Журби С.О., Лівінського С.В.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сєрової Олени Валеріївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного Олександра Сергійовича, третя особа - ОСОБА_6, про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила витребувати від ОСОБА_2 на її користь житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 та проживаючих у вказаному будинку (займаючих вказану земельну ділянку) осіб; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку та житловий будинок, які розташовані за вищезазначеною адресою.

У березні 2017 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку НОМЕР_1, які розташовані по АДРЕСА_1 право власності на які зареєстровані за ОСОБА_2, заборонивши у будь-який спосіб їх відчужувати, в тому числі продавати, обмінювати, дарувати, іншим способом відчужувати, передавати у заставу (іпотеку) до розгляду справи по суті.

Заява обґрунтована тим, що до суду подано позовну заяву про витребування нерухомого майна, яке внаслідок вчинення кримінального правопорушення вибуло з володіння позивача всупереч її волі, а саме житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що існує ризик подальшого відчуження спірного майна, тому з метою запобігання вказаному негативному наслідку просить накласти на нього арешт.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не зазначив у своїй ухвалі підстави для накладення арешту. Відповідач придбав житловий будинок та земельну ділянку у ОСОБА_7 і будь-які договори з позивачем він не укладав. Позивач просить витребувати нерухоме майно, однак вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу не заявляє. Факт незаконного заволодіння майном у суді не доведений. Позивач видала довіреність на ім'я ОСОБА_8, в якій зазначено, що остання має право укладати та підписувати договір купівлі-продажу. Позивач не надала жодних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує ризик подальшого відчуження спірного майна, право власності на яке зареєстровано за відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз'яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є нерухоме майно, яке ОСОБА_3 просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 ОСОБА_2 є власником житлового будинку та земельної ділянки, а тому в будь-який момент може розпорядитися ним на власний розсуд, в тому числі відчужити його на користь інших осіб. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Оскаржуючи ухвалу про забезпечення позову, ОСОБА_2 зазначає, що він придбав житловий будинок та земельну ділянку у ОСОБА_7 і будь-які договори з позивачем він не укладав. Позивач просить витребувати нерухоме майно, однак вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу не заявляє. Факт незаконного заволодіння майном у суді не доведений. Позивач видала довіреність на ім'я ОСОБА_8, в якій зазначено, що остання має право укладати та підписувати договір купівлі-продажу. Позивач не надала жодних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

Однак, такі доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав. Відсутність договорів щодо нерухомого майна з позивачем не є підставою для відмови у забезпеченні позову, оскільки предметом спору є нерухоме майно, яке перебуває у власності відповідача та яке може бути витребуване на користь позивача у разі задоволення позову. Всі інші обставини, про які зазначає ОСОБА_2, підлягають встановленню та перевірці під час розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про накладення арешту на нерухоме майно, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Журба С.О.

Лівінський С.В.