Справа № 569/7753/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі - Левчук Д.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди.

В обгрунтування позову вказує, що 27 грудня 2016 року о 19 год. 40 хв., в м.Рівне по вул.Гагаріна, 26, водій ОСОБА_3, керував автомобілем MERSEDES BENZ ,310 д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні праворуч, не надав переваги в русі автомобілю MITSUBIS1 GALANT д.н.з. ВК 9972 AT під її керуванням, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, чим порушив п.10.3 ПДР. Вказує, що постановою Рівненського міського суду від 13 січня 2017 року по справі №569/197/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. По даному факту, відповідно до норм Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», вона отримала страхове відшкодування в розмірі 10886 грн 65 коп від ПАТ HACK «Оранта». Однак звернувшись до фахівців по ремонту автомобілів, а саме ПП ОСОБА_4, виявилось, що вартість відновлення пошкодженого автомобіля MITSUBISI GALANT д.н.з. ВК 9972 AT, який її належить становить 19680 грн., про що складений відповідний акт та перераховані кошти. Не зважаючи на заподіяну її шкоду, відповідач добровільно відшкодувати кошти витрачені відповідно до акту виконаних робіт та оплачених відмовляється. У звязку з чим вона звернулась до суду для захисту своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав суду заперечення в яких просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю, справу просив розглядати у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду пояснення, де вказав, що в задоволенні позову відмовити а справу слухати у відсутність сторони відповідача.

Представник третьої особи на судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена про причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 2016 року о 19 год. 40 хв., в м.Рівне по вул.Гагаріна, 26, водій ОСОБА_3, керував автомобілем MERSEDES BENZ ,310 д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні праворуч, не надав переваги в русі автомобілю MITSUBIS1 GALANT д.н.з. ВК 9972 AT під керуванням ОСОБА_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення.

При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, чим порушив п.10.3 ПДР.

Постановою Рівненського міського суду від 13 січня 2017 року по справі №569/197/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Однак звернувшись до фахівців по ремонту автомобілів, а саме ПП ОСОБА_4, виявилось, що вартість відновлення пошкодженого автомобіля MITSUBISI GALANT д.н.з. ВК 9972 AT, який належить ОСОБА_2 становить 19680 грн., про що складений відповідний акт та перераховані кошти.

Відповідно до ст.3 Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

З метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), та визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ застосовується Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092(далі Методика).

Згідно п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Пунктами 2.3., 2.4 Методики визначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

На підтвердження вартості матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля надано дослідження №ВК9972АТ-26.04/5 , який складено 26 квітня 2017 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданий власникові автомобіля MITSUBIS1 GALANT д.н.з. ВК 9972 AT, в результаті його пошкодження складає 10886,65 гривень.

Відповідно до норм Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», ОСОБА_2 отримала страхове відшкодування в розмірі 10886 грн 65 коп від ПАТ HACK «Оранта».

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, вона відшкодовується її володільцем.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до вимог ч.2, 5 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач має право вимагати від винуватця ДТП відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

До також ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанови від 02 грудня 2015 року за результатом розгляду справи № 6-691 цс 15.

Щодо вимог на оплату правової допомоги то суд зазначає наступне.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.48 Постанови Пленуму ВСУ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2017 року між адвокатом ОСОБА_1 та позивачем по справі ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги.

З квитанції до прибуткового ордера вбачається, що позивач згідно вказаного вище договору сплатила 2000 грн..

В матеріалах справи немає розрахунок витрат на правову допомогу, та не вказано які саме послуги адвоката оплачені.

Таким чином, документально не підтверджено розмір витрат на правову допомогу, які понесла позивачка саме при вирішенні судом цього спору, а тому відсутні підстави для відшкодування таких витрат.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_2 різницю вартості відновлюваного ремонту в сумі 8793,35 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.