Справа № 505/268/17
Провадження № 2-о/505/47/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про закриття провадження у справі)

14.07.2017року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , який проживає в м. Подільську Одеської області, звернувся 03.02.2017 року в суд з цією заявою, та просить встановити юридичний факт, а саме, що він, ОСОБА_1 , проходив військову службу в Київському військовому ліцеї з 15 серпня 1992 року по 18 червня 1994 року .

Свої вимоги мотивував тим, що він з 15 серпня 1992 року по 18 червня 1994 року навчався у Київському військовому ліцеї (Київське суворовське училище).

На теперішній час він проходить службу в Подільському прикордонному загоні.

Підрозділ по роботі з персоналом Подільського прикордонного загону не зараховує до проходження військової служби період навчання в Київському військовому ліцеї та вважає початком проходження військової служби зі вступу до військового ВНЗ відповідно до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» який є чинним на теперішній час.

В ході судового розгляду справи заявник підтримав заяву.

Представник Подільського прикордонного загону надав письмові заперечення на заяву, де вказував, що відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 24 Закону України „Про загальний військовий обов`язок і військову службу в редакції Закону від 25 березня 1992 року початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом. Тобто, якщо додержуватися вимоги букви закону, то початок перебування на військовій службі в даному випадку є саме день прибуття на навчання, який вказаний в конкретному документі, а саме приписі (юридичний факт), виданому військовим комісаріатом. Відповідно, заявником не представлено документ (припис), який відповідно до букви закону має видаватися військкоматом і відповідно є підставою для визначення терміну з якого починається перебіг строку військової служби. Просив відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі та вважав, що вказаний спір має за законом вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 234 ч.1 ЦПК України).

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового навчального закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Право військовослужбовців на оскарження неправомірних рішень та дій (бездіяльності) органів військового управління та командирів (начальників) передбачено ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Оскільки спір з приводу проходження військової служби (обчислення періоду військової служби) вирішується не шляхом встановлення юридичного факту у порядку цивільного судочинства, то в силу п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного і керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який її ухвалив протягом 5 днів з дня проголошення.

С у д д я