Справа № 368/1261/17
Провадження № 2/368/563/17
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"26" жовтня 2017 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Закаблук О.В.

При секретарі - Широкоступ К.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, суд, -

В С Т А Н О В И В :

18.09.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій позивач просив суд винести рішення, яким:

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3 право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 72,3 кв. м.. загальна площа 72,3 кв. м., житлова площа 41,6 кв. м., допоміжна площа 30,7 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а, сарай під літ. Б, сарай під літ. б1, гараж під літ. В., літня кухня під літ. Г, погріб під літ. Д, огорожа під літ. h, ворота під літ. H1, огорожа під літ. h2, колодязь питний під літ. L, ганок під літ. N), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1

18.09.2017 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

02.10.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 12.10.2017 року.

12.10.2017 року слухання справи було відкладено на 26.10.2017 року в зв»язку з неявкою сторін по справі.

В судове засідання, яке відбулося 26.10.2017 року, позивач ОСОБА_1 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивач просив суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 26.10.2017 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просив суд слухати справу без його участі, позов визнає, процесуальні наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно, предметом позову в даному випадку є, зокрема, нерухоме майно, -домоволодіння, яке розташоване в Кагарлицькому районі Київської області, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце виключна підсудність.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_3, - спадкодавець по даній справі.

Факт смерті спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, яке видане 30 травня 2016 року виконавчим комітетом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, у віці 84 роки, про що 30 травня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 07.

Місце смерті, - село Зорівка Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 ЦК України).

Відповідно, з ІНФОРМАЦІЯ_5 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_3.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно, місцем відкриття спадщини є с. Зорівка Кагарлицького району Київської області.

До складу спадкової маси, тобто, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить житловий будинок, який розміщено за адресою: АДРЕСА_3

Факт належності спадкового житлового будинку спадкодавця, - ОСОБА_3 опосередковано підтверджується довідкою № 179, яка видана 10.08.2017 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якій вказано, що ОСОБА_3 дійсно була зареєстрована і постійно проживала АДРЕСА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

2006 - 2010 рр - особ. Рах. 182 ст. 44

2011 - 2015 рр - особ. Рах 11 ст. 6

2016 - 2020 рр - особ. Рах 11 ст. 9

Як встановлено судом, за життя спадкодавцем по справі, - ОСОБА_3 було складено заповіт.

Заповіт було складено в село Кадомка Кагарлицького району Київської області, одинадцятого грудня 2015 року.

Згідно вищевказаного заповіту ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на час смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, - позивачу по справі.

Заповіт зареєстровано в реєстрі № 52.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Порядок спадкування за законом врегульовано положеннями Глави 85 ЦК України, - спадкування за заповітом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми матеріального права, позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, успадковує вказаний житловий будинок, який за життя належав спадкодавцю, -ОСОБА_3.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, позивач по справі, - ОСОБА_1 заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 заяви про відмову від спадщини не подавав.

У зв»язку з відкриттям спадщини після смерті ОСОБА_3 позивач у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Мозгового Є.В.з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, на житловий будинок, який розміщено за адресою: АДРЕСА_3, проте, нотаріусом листом № 195/01 - 16 від 05.07.2017 року було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про спадкування на вищевказаний житловий будинок з огляду на ту обставину, що відсутні право установлюючи документи на спадковий житловий будинок.

Отже, відповідно до п. 4.18 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» в зв»язку з відсутностю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз»яснив спадкоємцю, - позивачу по даній справі ОСОБА_1 процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, та, відповідно, рекомендовано позивачу ОСОБА_1 звернутися до суду про визнання за нею в порядку спадкування права власності на вказаний житловий будинок.

Окрім того, слід зазначити, що згідно витягу з рішення 1 сесії УІІ скликання Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 11.11.2015 року Згідно Закону України «Про засудження комуністичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» були проведені громадські слухання та обговорення по вул.. Пролетарська с. Зорівка та вул.. Калініна с. Калинівка про їх перейменування. Від жителів даних вулиць поступила пропозиція: перейменувати вул.. Пролетарська на Шевченка; вул.. Калініна на Лісова.

Рішення прийнято одноголосно.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не може реалізувати своє право власності, яке виникає на підставі спадкування за заповітом, на домогосподарство АДРЕСА_3

Ст. 41 Конституції України гарантує кожному громадянину України непорушність права приватної власності, і ніхто не може бути протиправно позбавлений його права власності.

Згідно ч. 3 ст.1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а отже і права власності на нього.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності.

Отже, за правилом, встановленим ст. 1218 ЦК України, право власності на дане нерухоме майно у повному обсязі перейшло до спадкоємця за заповітом, яким є позивач, - ОСОБА_1.

За цих обставин, у відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, позивач по справі, - ОСОБА_1 набув права власності на спадкове нерухоме майно, зокрема, житловий будинок, який належав покійній ОСОБА_3.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 23 ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, та право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово- експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Оскільки свідоцтва про право власності на вищезгаданий будинок не існує, позивач ОСОБА_1 не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є будинок АДРЕСА_3, та реалізувати своє право власності на нього.

В зв»язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок раніше не було зареєстровано у встановленому Законом порядку, позивач ОСОБА_1 звернувся до ФОП «Курілко Тарас Миколайович» з метою виготовлення технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок, в результаті чого 09 серпня 2017 року було виготовлено технічний паспорт на вказаний житловий будинок.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме, - право власності на нерухоме майно.

Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ( в редакції Закону № 5037 - VІ від 04.07.2012 року), державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Таким чином, станом на даний час зареєструвати в установленому Законом порядку право власності покійної ОСОБА_3 на будинок неможливо, в зв»язку з смертю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, тому спадкодавецьОСОБА_6, відповідно, не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію.

Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті фізичної особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», ст. ст. 328, 392, 1223, 1261, 1265, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 15, 118, 119, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем м. Обухів Київськоїх області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, який виданий 05 жовтня 1999 року Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом, ( заповіт складений 11.12.2015 року в с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 52), після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане 30 травня 2016 року виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 72,3 кв. м.. загальна площа 72,3 кв. м., житлова площа 41,6 кв. м., допоміжна площа 30,7 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а, сарай під літ. Б, сарай під літ. б1, гараж під літ. В., літня кухня під літ. Г, погріб під літ. Д, огорожа під літ. h, ворота під літ. H1, огорожа під літ. h2, колодязь питний під літ. L, ганок під літ. N), що знаходяться за адресою АДРЕСА_4 технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 09.08.2017 року, інвентаризаційна справа 1384.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ССуддя:О.В. Закаблук