ОСОБА_1 документу 24.10.2017
Справа № 334/4002/17
Провадження № 2/334/2494/17
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

24 жовтня 2017 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» про захист прав споживачів, визнання недійсним договорів факторингу, -

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» про захист прав споживачів, визнання недійсним договорів факторингу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

Позивач в позовній заяві просить визнати недійсним договір факторингу №50/1 від 2.12.2016 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив», договір факторингу №50/1-1 від 12.12.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» в частині передачі прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк»; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги№1 за Договорами іпотеки від 12.12.2016 року до Договору факторингу №50/1 від 2.12.2016 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі за №4311, в частині передачі прав вимоги за Договором іпотеки земельної ділянки №0/3 від 15.06.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк», посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого за №2113; визнати недійсним договір про відступлення прав за Договорами іпотеки №1 від 3.01.2017 року до Договору факторингу №50/1-1 від 12.12.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1 в частині передачі прав вимоги за Договором іпотеки земельної ділянки №/3 від 15.06.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк», посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого за №2113.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову у цій справі шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що належить позивачу на праві власності загальною площею 0,1500 га та знаходиться за адресою: Запорізька область. Запорізький район, с. Сонячне, вул. Дніпровські пороги, 96, кадастровий номер :05:001:0074.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що у випадку їх незастосування відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Позика» або уповноважені ним особи можуть вчинити дії стосовно предмету іпотеки шляхом реалізації чи переоформлення у власність в позасудовому порядку.

Суд, оглянувши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно відповідача, яке знаходиться в нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається із матеріалів заяви позивач просить забезпечити цивільний позов про визнання недійсним договорів факторингу, стороною в яких він не є, шляхом накладення арешту на майно, що належить позивачу.

На думку суду, викладені у заяві підстави для накладення арешту не є такими, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі у випадку задоволення позову, оскільки позов не містить вимог щодо визнання права власності чи повернення майна з незаконного володіння.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» про захист прав споживачів, визнання недійсним договорів факторингу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О.М. Гнатюк