Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф.,Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Одеська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованої споруди, за зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про визначення порядку користування загальною земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку; за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_6, про зобов'язання особи знести самовільно збудовані споруди за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2011 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Одеська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованої споруди, у якому зазначала, що вона на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 05 листопада 1993 року є власником Ѕ частини будинку по вул. АДРЕСА_1. ОСОБА_8, ОСОБА_9 є власниками іншої Ѕ частини вказаного будинку.

У липні 2007 року відповідачі на земельній ділянці, що знаходиться в загальному користуванні, самовільно розпочали будівництво одноповерхового капітального будинку, комори, паркану і внаслідок будівництва у її частині будинку стало темно, споруди закривають природне освітлення, затіняють світло для насаджень. ОСОБА_6 просила зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні її власністю шляхом знесення самовільної одноповерхової капітальної споруди, житлового будинку, комори, паркану.

У грудні 2007 року Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду із позовомдо ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_6, про зобов'язання особи знести самовільно збудовані споруди, у якому зазначала, що ОСОБА_7 виконує будівельні роботи з будівництва об'єкта без оформлення проектної документації і просила зобов'язати ОСОБА_7, ОСОБА_8 знести самочинно збудовані споруди.

ОСОБА_8 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому зазначав, що на час звернення сторін до суду співвласниками будинку по вул. АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 як власник 1/2 частини, ОСОБА_7 - 1/6 частини, він - 1/4 частини, ОСОБА_10 - 1/12 частини. Будинок за вказаною адресою розташовано на земельній ділянці площею 521 кв. м. Вздовж земельної ділянки приблизно з 1970 року розташований паркан, який фактично поділив земельну ділянку між співвласниками. У 2005 році родина ОСОБА_6 змістила існуючий паркан на частину земельної ділянки ОСОБА_7 на 35-40 см вздовж всієї довжини земельної ділянки. ОСОБА_8 просив встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_4 між співвласниками вказаного домоволодіння з урахуванням порядку користування, який склався впродовж 1975-1980 років.

Протягом розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивач ОСОБА_6 (а. с. 6, т. 2), а також 07 березня 2014 року - відповідач ОСОБА_7 (а. с. 14, т. 2).

Правонаступником ОСОБА_6 є ОСОБА_11, ОСОБА_7 - ОСОБА_8

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня

2011 року позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та позов ОСОБА_6 задоволено частково. Знесено самочинно збудовані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибудову, визначену у технічній документації під літ. «А-4», житлову споруду визначену під літ. «Е», сарай літ. «Ж» та паркан № № «2-5» по вул. АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволені іншої частини позову Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2015 року рішення суду першої інстанції у частині відмови у позові ОСОБА_8 скасовано, позов задоволено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 521 кв. м по вул. АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_11 з частиною - Ѕ та ОСОБА_8 з частиною - Ѕ. Виділено у користування ОСОБА_11 земельну ділянку площею 278 кв. м, у тому числі з залишками 17 кв. м за рахунок площі вулиці, що відображена у додатку № 2 висновку експертизи від 23 грудня 2013 року № 10258. Виділено у користування ОСОБА_8 земельну ділянку площею 260 кв. м, що відображена в додатку № 3 висновку експертизи від 23 грудня 2013 року № 10258. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2015 року відмовлено ОСОБА_8 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2011 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2015 року.

Предметом касаційної скарги ОСОБА_8, а отже, і предметом касаційного перегляду було вирішення позову Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та позову ОСОБА_6.

У касаційній скарзі Одеськаміська рада, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_8, залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

В іншій частині рішення судів не оскаржуються та в силу положень ст. 335 ЦПК України колегією суддів не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що власником 1/2частки домоволодіння з господарськими спорудами АДРЕСА_2 в м. Одесі на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 05 листопада 1993 року була ОСОБА_6, після її смерті - ОСОБА_11

На підставі правовстановлюючих документів, які були видані нотаріусами, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2012 року, яке набрало чинності, відповідач ОСОБА_8 є також власником 1/2 частки домоволодіння з господарськими спорудами АДРЕСА_3 в м. Одесі.

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки за вказаною адресою попередньому землекористувачу на підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради № 757 від 25 червня 1957 року «Про відвід земельної ділянки» виділено для індивідуального будівництва земельну ділянку площею 520 кв. м (а. с. 354-358, т. 1).

Скасовуючи суду першої інстанції та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_8 про визначення порядку користування земельною ділянкою, апеляційний суд виходив із того, що фактично ОСОБА_11 користується земельною ділянкою площею 278 кв. м, в тому числі 17 кв. м за рахунок вулиці, а ОСОБА_8 користується земельною ділянкою площею 260 кв. м, про виділення у користування яких сторони дійшли згоди відповідно до висновку експертизи від 23 грудня 2013 року № 10258.

Погодитися із такими висновками не можна.

Згідно з пунктами 6, 7 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 4 цього переліку такими правовстановлюючими документами про право власності на жилий будинок є договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для відбудови і експлуатації будівель, передбачені постановою РНК УРСР і ЦК КП(б)У від 10 листопада 1944 року «Про впорядкування користування державними будівлями житлового і нежитлового фонду і земельними ділянками, які обслуговують їх».

Враховуючи зміст наведеної норми, договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки по вул. АДРЕСА_1 є документом, що підтверджує правомірність користування земельною ділянкою за вказаною адресою площею 520 кв.м співвласниками будинку, розташованого на ній.

За змістом ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Тобто, у кожної особи, яка має частку у спільній власності на будинок, у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку.

ОСОБА_11 та ОСОБА_8 є співвласниками будинку по вул. АДРЕСА_1 у рівних частках, відповідно у рівних частках у них виникло право на користування земельною ділянкою під будинком площею 520 кв. м (по 260 кв. м кожному співвласнику будинку).

Разом з тим, ОСОБА_11. виділено у користування земельну ділянку площею 278 кв. м, у тому числі 17 кв. м за рахунок площі АДРЕСА_2

За змістом ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст зокрема належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать зокрема землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Таким чином, апеляційний суд вирішив питання про визначення порядку користування земельною ділянкою площею 17 кв. м, яка у встановленому законом порядку у користування власника (співвласників) будинку по вул. АДРЕСА_1 не виділялася, входить до земель територіальної громади м. Одеси, повноваження щодо розпорядження якою належать Одеській міській раді.

Зустрічний позов ОСОБА_8 апеляційним судом вирішено із порушенням вимог матеріального та процесуального закону, а тому в цій частині рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції за ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Одеської міської радизадовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2015 року у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про визначення порядку користування загальною земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик