У Х В А Л А

Іменем України

27.06.2017 м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді: Масендич В.В.

при секретарі: Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до Державної Казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури.

Представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів Прокуратуру Львівської області (м.Львів, пр. Шевченка, 17) та Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (м.Львів, пл. Григоренка, 3). Клопотання мотивує тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2016р. скасовано заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2015р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 02.06.2016р. по даній справі, а справу передано на новий розгляд зважаючи на те, що в порушення вимог ст. ст. 10, 33 ЦПК України суд не розяснив позивачу його право на подачу заяви про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів органу досудового розслідування та прокуратури, які на відмінну від Державної казначейської служби України, мають інформацію про обставини справи, а дії цих органів стали підставою для подання позову. Відтак, представник відповідача вважає, що на підставі вищевикладеного Державна казначейська служба України не може виступати єдиним відповідачем по даній справі, оскільки участь органу заподіювача шкоди (його правонаступника) є обовязковою для забезпечення повного і всебічного розгляду справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення. Відтак, представник відповідача вважає, що залучення до участі у даній справі в якості співвідповідачів шкоди сприятиме повному і всебічному розгляду справи. Просить клопотання задоволити.

Позивач в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача слід задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.01.2000р. слідчим управління по боротьбі з організованою злочинністю головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 222, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

26.12.2005р. вироком Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 визнано невинуватим та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

23.05.2006р. ухвалою апеляційного суду Львівської області вирок Франківського районного суду м.Львова від 26.12.2005р. залишено без змін.

02.10.2007р. ухвалою Верховного Суду України ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23.05.2006р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

01.04.2008р. ухвалою апеляційного суду Львівської області вирок Франківського районного суду м.Львова від 26.12.2005р. залишено без змін.

Відтак, ОСОБА_1 з 25 січня 2000 року по 01 квітня 2008 року перебував під слідством і судом.

Згідно ч.1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно пункту 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам розяснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад ст.. 9 Закону «Про оперативно-розшукову діяльність»). Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача орган Державного казначейства України.

Відповідно до вимог ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, заміняє первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до ст.. 119 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобовязаний зазначити належний склад відповідачів у позові, а суд згідно вимог п.2 ч.6 ст. 130 ЦПК України уточнити склад осіб, які беруть участь у справі. При цьому захист прав одних осіб за рахунок порушення прав інших осіб призведе до порушення вимог ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних щодо справедливого судового розгляду.

Відтак, з огляду на вищевикладене, враховуючи те, що орган досудового розслідування та прокуратура, на відмінну від органу Державної казначейської служби, мають інформацію про обставини підстави позову та дій саме їхніх органів, суд приходить до висновку, що клопотання слід задоволити, та залучити до участі у справі в якості співвідповідачів: Прокуратуру Львівської області (м.Львів, пр. Шевченка, 17) та Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (м.Львів, пл. Григоренка, 3), оскільки рішення по даній справі може вплинути на їх права та обовязки.

Керуючись ст. ст. 33, 210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі співвідповідачів задоволити.

Залучити у даній справі в якості співвідповідачів:

-Прокуратуру Львівської області (м.Львів, пр. Шевченка, 17);

-Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (м.Львів, пл. Григоренка, 3).

Направити Прокуратурі Львівської області та Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ країни у Львівській області копію позовної заяви з додатками.

Відповідачам подати письмові заперечення проти заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Суддя Масендич В.В.