Справа № 323/2665/17
№ провадження 2/323/889/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

07.11.2017 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Сабліної А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Оріхівської міської ради Запорізької області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 15 лютого 2017 року помер ОСОБА_3, свідоцтво про смерть серії І-ЖС №379389, видане виконавчим комітетом Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 21 лютого 2017 року, актовий запис №03, який більше двадцяти років перебував у фактичних шлюбних стосунках з бабусею позивача - ОСОБА_2, з якою до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (до перейменування вулиця Комсомольська), буд.19, померлий сприймав позивача як свого онука.

19 серпня 2017 року, в день закінчення шестимісячного строку від дня відкриття спадщини, бабуся позивача повідомила, що ОСОБА_3 за свого життя склав заповіт, посвідчений 14 лютого 2017 року ОСОБА_4, секретарем виконавчого комітету Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованй у реєстрі за №05, яким заповів позивачу все своє майно. Позивач в цей час перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Комунальної установи "Оріхівська центральна районна лікарня", де бабуся і передала ОСОБА_1 вказаний заповіт та свідоцтво про смерть ОСОБА_3

В лікарні позивач пробув до 29 серпня 2017 року звідки був направлений в Пологівську МСЕК Запорізької області для визначення стану працездатності, оскільки лікування на протязі останнього року призвело до одужання і висновком МСЕК позивача було визнано інвалідом 3 групи.

19 вересня 2017 року позивач звернувся з вищевказаними документами до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на все майно спадкодавця, де була заведена спадкова справа за №98/2017, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №463/02-31 від 19.09.2017 року, оскільки ним пропущено визначений законодавством шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Заповіт ОСОБА_3 за реєстровим №05 від 14.02.2017 року є дійсним і позивач не відмовляється від заповіданої спадщини.

Про наявність заповіту позивач дізнався 19 серпня 2017 року, після закінчення шестимісячного строку від дня відкриття спадщини, під час перебування на стаціонарному лікуванні, і тому не мав об"єктивної можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до закінчення шестимісячного строку від дня її відкриття, тому позивач вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив з поважної причини.

Позивач прохає визначити йому додатковий строк у 3 ( три) місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, який помер 15 лютого 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_6 на позовних вимогах наполягає, прохає задовольнити їх.

Відповідач в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС №379389, 15 лютого 2017 року ОСОБА_3 помер.

Відповідно до довідки №432 виданої 19.09.2017 року Нестерянською сільською радою Оріхівського району Запорізької області померлий ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав з 20.11.1987 року по 15.02.2017 року (по день смерті) за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.Нестерянка, вул.Ювілейна (Комсомольська),19. На момент смерті за вказаною адресою була зареєстрована - ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.7).

19 серпня 2017 року, в день закінчення шестимісячного строку від дня відкриття спадщини, бабуся позивача повідомила, що ОСОБА_3 за свого життя склав заповіт, посвідчений 14 лютого 2017 року ОСОБА_4, секретарем виконавчого комітету Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованй у реєстрі за №05, яким заповів позивачу все своє майно. Позивач в цей час перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Комунальної установи "Оріхівська центральна районна лікарня", що стверджується випискою із історії хвороби №3853 (а.с.4) та випискою із медичної карти стаціонарного хворого №12303 ревматологічного відділення (а.с.5), де бабуся і передала ОСОБА_1 вказаний заповіт та свідоцтво про смерть ОСОБА_3

В лікарні позивач пробув до 29 серпня 2017 року звідки був направлений в Пологівську МСЕК Запорізької області для визначення стану працездатності, оскільки лікування на протязі останнього року призвело до одужання і висновком МСЕК позивача було визнано інвалідом 3 групи.(а.с.6).

19 вересня 2017 року позивач звернувся з вищевказаними документами до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на все майно спадкодавця, де була заведена спадкова справа за №98/2017, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №463/02-31 від 19.09.2017 року, оскільки ним пропущено визначений законодавством шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. (а.с.8).

Заповіт ОСОБА_3 за реєстровим №05 від 14.02.2017 року є дійсним і позивач не відмовляється від заповіданої спадщини.

Про наявність заповіту позивач дізнався 19 серпня 2017 року, після закінчення шестимісячного строку від дня відкриття спадщини, під час перебування на стаціонарному лікуванні, і тому не мав об"єктивної можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до закінчення шестимісячного строку від дня її відкриття, тому позивач вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив з поважної причини.

За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку,

встановленогостаттею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008

року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи викладене та правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1). у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2). ці обставини визнані судом поважними.

Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проте поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які пов'язані з тривалими відрядженнями. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом застосовуються інші, порівняно із поновленням строку позовної давності, підстави для визнання причин пропуску цього строку поважними.

У відповідності до п.1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Крім того, в п. 3.2 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку зазначено, що для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки хворів та перебував в лікарні.

Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав об"єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, спору з приводу спадкового майна не має, відповідач та третя особа проти позову не заперечували, суд вважає, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10-11, 61, 88, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у 3 ( три) місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, який помер 15 лютого 2017 року.

Перебіг строку подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини рахувати з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Плечищева О.В.