ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/366/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Кисіль М.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії головногодержавного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Юлії Станіславівни та скасування постанови, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_4 -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що на виконання у ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві знаходиться рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення аліментів з скаржника на утримання дитини. В ході виконання даного рішення державним виконавцем неправомірно була нарахована заборгованість по аліментах, оскільки при розрахунку були використані показники, які не передбачені чинним законодавством, що призвело до безпідставного нарахування боргу, якого не існує, у зв'язку з чим скаржник просить визнати дії державного виконавця незаконними та зобов'язати здійснити перерахунок заборгованості. Також скаржник не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження і сплачував аліменти добровільно у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні скаржник та представник останнього вимоги скарги підтримали, просили задовольнити. Крім того, скаржник пояснив, що одразу після ухвалення судом рішення, останній з'явився до державного виконавця, проте після того, як остання провела з ним бесіду у зневажливій формі пішов і більше з'являвся.

Державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що під час того, коли скаржник не був працевлаштований останньому нараховувалась заборгованість по середньо статистичним даним по м. Києву, а в подальшому після повідомлення боржником виконавчу службу про працевлаштування скаржника, був зроблений перерахунок, враховані всі платежі, які скаржник здійснював самостійно, а виконавчий лист направлено за місце роботи. Що стосується доводів скаржника про те, що при нарахуванні заборгованості необхідно застосовувати вимоги сімейного законодавства та виходити з 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то такі доводи є неспроможними у зв'язку з тим, що така величина застосовується тоді коли боржник працює, проте з його заробітної плати не можна стягнути визначений судом розмір аліментів, у зв'язку з недостатністю заробітної плати, тоді стягується аліменти не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Скаржник був обізнаний з наявністю виконавчого провадження, на виклики державного виконавця не з'являвся, у зв'язку з чим до боржника був застосований привід. Після заходів процесуального примусу, скаржник власноручно склав розписку - зобов'язання про те, що буде з'являтися на виклики.

Стягувач ОСОБА_4 підтримала думку державного виконавця та просила відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві знаходиться виконавче провадження № 46802839 від 10.03.2015 року відрите за заявою стягувача ОСОБА_4 на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2014 р. та до повноліття дитини.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків скаржник на час відкриття виконавчого провадження не працював і почав працювати з 03.05.2017 року, що також підтверджується довідкою з місця роботи ТОВ «ІР СЕРВІС» на посаді технічного директора.

Протягом того, як скаржник не працював, останній добровільно пересилав на адресу стягувача грошові кошти виходячи з 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується наданими скаржником копіями квитанцій.

Згідно ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник одержував за час, протягом якого не проводилось їх стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розмірі, заборгованість визначається із заробітку(доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Якщо боржник продовжує не працювати, порядок нарахування заборгованості по сплаті аліментів залишився незмінний, заборгованість для такого боржника нараховується виходячи із середньомісячної заробітної плати по даній місцевості.

Середня заробітна плата визначається територіальними органами Державного комітету статистики України, які діють на підставі Закону України «Про державну статистику».

Вищевказані органи надають дані з приводу розміру середньої заробітної плати для конкретної місцевості на вимогу державного виконавця. Останній керується отриманими даними при визначенні того, яка сума аліментів з непрацюючого підлягає оплаті з урахуванням заборгованості.

У разі стягнення аліментів у частці від заробітку боржника на підприємстві, в установі, організації, відрахування здійснюється з фактичного заробітку на підставі постанови державного виконавця. При цьому, розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. У разі якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація, які проводять відрахування, нараховують боржнику заборгованість зі сплати аліментів.

Як вбачається з довідок про розрахунок заборгованості, остання була нарахована в період коли боржник не працював, виходячи з середньомісячної заробітної плати по м. Києву. В подальшому після отримання відомостей про працевлаштування боржника, а також відомостей про здійснення виплат стягувачу, був здійснений перерахунок заборгованості з урахуванням сплачених скаржником сум та частки від фактично отриманого заробітку з часу працевлаштування скаржника. Крім того, в подальшому виконавчий лист направлено за місцем роботи скаржника для проведення подальшого стягнення за місце роботи.

Враховуючи наведене вбачається, що при перерахунку заборгованості державний виконавець діяла відповідно до вимог закону.

В судовому засіданні скаржником та представником останнього не заперечувались обставини правильного визначення середнього заробітку по м. Києву на час нарахування розрахунку заборгованості за період того, як скаржник не працював, також те, що сплачені суми скаржником увійшли до остаточного розрахунку заборгованості станом на 01.06.2017 рік, а також, що після працевлаштування скаржника перерахунок боргу, державним виконавцем було здійснено правильно виходячи з фактично нарахованої йому заробітної плати.

За таких обставин, суд вважає, що при зверненні до суду скаржником не вірно було витлумачено норми права, які підлягають застосуванню при нарахування заборгованості по аліментам, зокрема те, що при обчисленні розміру аліментів у частці та нарахуванні заборгованості по аліментах, під час того як платник не працює, необхідно виходити з розміру 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ст. 184 СК України, що призвело до необґрунтованого звернення до суду, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні вимог скаржника.

Керуючись ст.ст. 386-388 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Юлії Станіславівни та скасування постанови, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: