Справа № 145/1532/17
РІШЕННЯ

іменем України

"25" жовтня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області та ОСОБА_4 районної державної адміністрації Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 05 липня 1999 року померла ОСОБА_5, яка до дня смерті була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,49 га у землях, які перебували в колективній власності КСП «Ворошилівське», с. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 02 січня 1989 року, посвідчений секретарем Ворошилівської сільської ради народних депутатів Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6, яким усе своє майно заповіла їй. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає.

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 в силу положень ст. 549 ЦК України 1963 року, шляхом фактичного вступу до шести місяців з часу відкриття спадщини у володіння та управління спадковим майном, а саме заволоділа належними спадкодавцю речами, предметами домашнього вжитку та правовстановлюючими документами на майно що належало спадкодавцеві, зокрема ощадною книжкою.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 3,49 га на території ОСОБА_3 сільської ради їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну-частку (пай) виданого на ім'я спадкодавця.

Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,49 га на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 05 липня 1999 року в с. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. ОСОБА_1 пояснила, що вона - спадкоємиця ОСОБА_7 за законом першої черги. Батько помер в 1983 р. до смерті матері. Сестра ОСОБА_8, померла в 2015 році. Дошлюбне прізвище сестри "Яблочнюк", дітей вона не мала, одружена на момент смерті не була, спадщини після смерті матері не приймала.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився. ОСОБА_3 сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_4 РДА в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

05 липня 1990 року померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 5), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 832 від 20.10.2015 року (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Ворошилівське», с. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

ОСОБА_5 за життя була членом КСП «Ворошилівське» с. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області і мала право на земельну частку (пай) в землях даного КСП відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю, виданого на КСП «Ворошилівське» 25 грудня 1995 року та Списку членів КСП, долученого до нього, в якому вона вказана за № 199.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 р № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р.№ 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Про цьому право спадкодавця на земельну частку (пай) було посвідчене сертифікатом серії ВН № 011187, виданим ОСОБА_4 районною державною адміністрацією 30 травня 1996 року, який втрачено, про що в газеті "Маяк" за 07.07.2017 р. № 53-54 розміщено оголошення.

Вартість земельної частки (паю) становить 82766,18 грн., що стверджується інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру від 03.07.2017 року № 0-2-0.34-158/175-17.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 02 січня 1989 року, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 6). На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, немає.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 49471183 від 13.10.2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_5 в Спадковому реєстрі не зареєстрована.

ОСОБА_1 прийняла спадщину в силу ст.. 549 ЦК України 1963 року, так як в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вступила у володіння спадковим майном, про що свідчить наявність у неї Ощад-книжок (рахунок № 672 та № № 3064 на ім'я ОСОБА_5, копії яких містяться в справі (а.с. 7) (п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року чинної на час відкриття спадщини, ст..549 ЦК УРСР).

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р. прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Заборони на вказану земельну частку (пай) немає, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 834 від 20.10.2015р. (а.с. 9).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 держнотконтори від 11.08.2017 р. №1380/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну частку, так як не надано сертифіката на земельну частку (пай).

Проте, вказані обставини не позбавляють позивача права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України України , 1218, 1233, 1268 ЦК України, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям",

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах на території Ворошишівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 05 липня 1999 року в с. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення - з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_9