Справа № 454/577/17 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/4398/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

10 липня 2017 року суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області Копняк С.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 03 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 травня 2017 року оскаржив позивач ОСОБА_2

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються ЗУ «Про судовий збір».

Наслідком недотримання зазначеної умови є залишення апеляційної скарги без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала (ст. 121 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги апелянт не сплатив судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 р. № 3674-VI (з подальшими змінами).

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року залишено без руху апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 травня 2017 року, надано апелянту строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали подати суду документ, що підтверджує сплату судового збору або докази про звільнення від сплати такого, попереджено, що у разі невиконання вимог зазначених в мотивувальній частині ухвали апеляційна скарга буде визнана неподаною та такою, що підлягає поверненню.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом скеровано суду заяву, яка судом апеляційної інстанції зареєстрована 04 липня 2017 року із змісту якої вбачається, що позивач ОСОБА_2 покликаючись на правові норми ст. ст. 8, 22, 40, 64 Конституції України, ст. 8 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» вважає, що у нього відсутні правові підстави виконання вимог ухвали від 13 червня 2017 року про сплату судового збору в сумі 606 грн. 32 коп.

Окрім того, апелянт просить продовжити строк виконання ухвали від 13 червеня 2017 року та чітко вказати норми Конституції України якими керувався суд апеляційної інстанції при визначенні суми судового збору та уточнити суму судового збору.

Перевіривши доводи заяви вважаю, що підстави для задоволення такої відсутні, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 3 ст. 13 ЦК України встановлено, що зловживання правом не допускається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 2 п. 29 Постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз»яснив, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із п. 13 ч 2. ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, дана норма закону стосується виключно подання позовної заяви та не враховується при поданні позивачем апеляційних скарг на судові рішення.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» визначає пільги щодо сплати судового збору.

Наведене свідчить про те, що законодавець розмежував у ЗУ «Про судовий збір» поняття наявності пільг щодо сплати судового збору, їх суб'єктів та можливість звернення до суду за захистом порушеного права у визначеній законом формі не залежно від суб'єкта звернення, без сплати судового збору (ст. 5 та ч. 2 ст. 3 закону відповідно).

В свою чергу, у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» надано роз'яснення про те, що згідно зі статтею 5 Закону № 3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову. При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Оскільки позивач ОСОБА_2 не відноситься до жодної з категорій осіб, які згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях, тому відсутні підстави для звільнення апелянта ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, апелянтом не сплачено судовий збір у розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VІ, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та не надано копій документів, які б свідчили про наявність у заявника пільг щодо оплати судового збору.

Крім цього, в ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року з посиланням на норму закону чітко визначено суму (в твердій грошовій формі), яку необхідно сплатити в якості судового збору.

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про необґрунтованість клопотання апелянта ОСОБА_2 та його безпідставність.

В цій ситуації вважаю за необхідне врахувати висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні по справі Стебницький і Комфорт проти України, обов'язковість цієї юрисдикції визнана Україною під час ратифікації Конвенції, що закріплено в Законі України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», де Суд зазначає, що касаційна скарга підприємства-заявника на відмови судів нижчих інстанцій у задоволенні позову була повернута без розгляду внаслідок того, що підприємство-заявник не сплатило державне мито, яке вимагалося. У цьому зв'язку Суд повторює, що національні суди мають кращі можливості для тлумачення та застосовування норм матеріального та процесуального права. Підприємство-заявник не скаржилося на те, що зазначене положення було нечітким і непередбачуваним, та не заявляло, що не мало коштів, аби сплатити державне мито, яке вимагалося, і таким чином було позбавлене можливості подати касаційну скаргу. Воно просто наполягало на своєму власному тлумаченні цього положення. Оскільки відповідні судові рішення не виявляють будь-якого явно свавільного мотивування, Суд вважає, що скарга підприємства-заявника за пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо несправедливості провадження про відшкодування шкоди є явно необґрунтованою та повинна бути відхилена згідно з підпунктом "а" пункту 3 та пунктом 4 статті 35 Конвенції (див. рішення Суду у справі Стебницький і Комфорт проти України, no. 10687/02, від 03.02.2011 року).

Разом з цим, звертаю увагу на те, що подавши заяву на виконання вимог ухвали апеляційного суду представник позивача ФГ «ОСОБА_2» ОСОБА_2 не долучив до такої документ на підтвердження своїх повноважень, оскільки згідно довіреності, яка знаходиться в матеріалах справи, строк дії такої закінчився 05.01.2017 року (а.с. 18).

У відповідності до змісту ч.2 ст.121 та ч.2 ст.297 ЦПК України, якщо особа, яка подала скаргу відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ч.2 ст.297 цього Кодексу, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що апелянтом отримано копію ухвали 27 червня 2017 року, однак у визначений судом строк вимоги ухвали ним не виконано.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 297 та ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Враховуючи, що вимоги ухвали про залишення без руху апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 травня 2017 року апелянтом не виконанні, є всі підстави для визнання скарги неподаною та повернення її апелянту.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 травня 2017 року - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала судді Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Копняк С.М.