Справа №127/4317/17
Провадження № 2/127/2487/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про захист прав споживача, визнання зобовязань виконаними та стягнення надміру сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про захист прав споживача, визнання зобовязань виконаними та стягнення надміру сплачених коштів

В обґрунтування позову посилався на те, що 18 вересня 2010 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено ОСОБА_5 № 0327807 (надалі-Угода) про придбання автомобіля через систему придбання у групах ОСОБА_6. Невідємною частиною угоди є підписані разом із нею додаток № 1, у якому зазначено модель та вартість автомобіля, договірні платежі, які здійснює учасник на протязі дії угоди та додаток № 2 - Правила функціонування системи придбання у групах ОСОБА_6, а також додаток № 3 до угоди, підписаний сторонами 28.01.2011 року, у якому погоджено загальну суму грошових зобовязань учасника та суму заборгованості на день підписання.

Відповідно до ст. 1 угоди, її предметом є надання учаснику послуг системи ОСОБА_6, спрямованих на придбання автомобіля. Згідно ст.ст. 3, 5 угоди сторони прийняли на себе наступні зобовязання, спрямовані на придбання автомобіля: - з боку ОСОБА_7 - здійснення оплати автомобіля виробнику, імпортеру чи дистрибютору за рахунок коштів, сплачених учасниками системи на умовах угоди; забезпечення отримання автомобіля учасником згідно з умовами угоди та здійснення адміністративних процедур, необхідних для передачі автомобіля учаснику системи, який одержав право на отримання автомобіля; вчинення всіх інших дій, спрямованих на придбання учасником автомобіля через систему; з боку учасника - сплата вступного внеску, плати за право отримання автомобіля та щомісячних повних внесків; отримання автомобіля за умови виконання зобовязань, встановлених угодою; підписання відповідного двостороннього акта, що свідчить про виконання зобовязань за угодою. Згідно визначення термінів у додатку № 2 до угоди, повний внесок це щомісячний платіж, який складається з суми чистого внеску, який використовується для оплати автомобіля, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу. Як вбачається із договірних зобовязань, то у частині придбання автомобіля учаснику групи та його оплати, - угода містить елементи договору купівлі-продажу, а у частині придбання автомобіля за рахунок коштів, сплачених учасниками системи та відшкодування учасником цих коштів шляхом сплати щомісячних платежів - угода містить елементи договору про продаж товару в кредит. Як вбачається із угоди та додатку № 2 до неї, вони не містять грошових зобовязань, які позивач має виконати, а містять лише поняття, порядок та механізм сплати щомісячних внесків - іншими словами правила, за якими діють сторони угоди про адміністрування (що і випливає із назви додатка № 2 до неї). Вимоги закону щодо визначення сторонами конкретних зобовязань сторін, які мають бути виражені у грошовій формі, виконані у додатках до угоди, які є невідємною її частиною, а саме: у додатку № 1 до угоди у гривнях зазначено ціну автомобіля, яка на той час становила 70 720, 00 гривень та вступний внесок у сумі 2 545, 92 гривень. Інші договірні платежі зазначені у відсотках; у додатку № 3 до угоди, який підписується сторонами на стадії оплати автомобіля за рахунок фонду групи, у гривнях зазначені - загальний розмір грошових зобовязань за угодою у сумі 110 610,41 гривень, у т.ч. заборгованість на момент підписання додатку № 3, яка на той момент становила 78 276, 99 гривень та яку позивач мав погасити протягом графіку внесків учасника. Таким чином, додаток № 3 до угоди - фактично єдиний договірний документ, у якому було зазначено погоджений сторонами розмір фінансового активу (боргових зобовязань) у грошовому виразі як того вимагає закон. Відтак є єдиним документом, у якому визначена та погоджена сторонами загальна сума грошових зобовязань позивача за угодою, із виконанням договірні зобовязання є виконаними. На сьогодні договірні зобовязання є повністю виконаними обома сторонами угоди. Погоджена сторонами заборгованість за угодою позивачем погашена повністю, що підтверджується направленим відповідачем на запит розрахунком платежів за угодою, згідно якого відповідачем проведено по контракту 160 830,30 гривень, що на 50 219,89 гривень перевищує погоджену сторонами у додатку № 3 до угоди загальну заборгованість у сумі 110 620, 41 гривень. Відтак, окрім повного виконання погоджених грошових зобовязань за угодою, позивачем зайво сплачені на користь відповідача кошти у сумі 50 219,89 гривень, які підлягають поверненню. Отже, договірні зобовязання сторін за угодою виконані у повному обсязі обома сторонами, а відтак є припиненими в силу ст. 599 ЦК України. У звязку з цим, 19.01.2017 року позивач на підставі ст. 7 угоди звернувся до відповідача із пропозицією направити йому відповідний акт, на що отримав відповідь від 16.02.2017 року, у якій відповідач відмовився направити йому зазначений документ для підпису. Відмова відповідача є протиправною, порушує права споживача та полягає у вимаганні від нього сплати коштів у розмірі, більшому, ніж було обумовлено сторонами та без законних на те підстав. Посилання відповідача на статті 2 та 3 додатку № 2 до угоди як підстави для зміни заборгованості, в дійсності не надають таких підстав, що випливає із їх змісту. Наведені договірні норми регулюють розрахунок та строки сплати щомісячних внесків, у т.ч. авансових, а не загальну заборгованість за угодою та її зміни. При цьому, відповідно до п. 2.6 додатку № 2 до угоди - чисті внески сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля» дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, тобто спрямовуються на погашення заборгованості за придбаний автомобіль, а не на формування цієї заборгованості. Із наведених договірних умов вбачається відмінність понять «поточна ціна автомобіля» та «вартість автомобіля». Перше поняття застосовується як критерій для розрахунків щомісячних платежів, які спрямовуються: до придбання автомобіля - на його оплату, а після придбання - на погашення заборгованості, що виникла внаслідок запозичення певної частини коштів із фонду групи для оплати цього автомобіля. Друге поняття застосовується для зарахування сплачених у вигляді щомісячних чистих внесків як відсоток від вартості автомобіля. Відповідач, стверджуючи про наявність, на його погляд, заборгованості з боку позивача, не приховує, що рахує внески виходячи із поточної ціни автомобіля та зараховує їх як відсоток від цієї ж, поточної, а не вартості фактично отриманого позивачем автомобіля. Таким чином, відповідач рахує заборгованість по оплаті автомобіля, який має більше ціну, ніж ним було оплачено продавцеві із фонду групи на умовах угоди. За таких обставин порушує норми ЦК України,

Вище викладене і стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про визнання зобовязання сторін за угодою № 0327807 від 18.09.2010 року припиненими внаслідок виконання та стягнення з відповідача на користь позивача надмірно сплачені кошти понад встановлений у додатку № 3 до угоди розмір заборгованості в сумі 50 219, 89 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити із заявлених у позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 4 ч.1 п.11-1 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовою послугою є зокрема адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Здійснення регулювання у сфері ринків фінансових послуг здійснюється відповідним розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах» № 1676 від 09.10.2012 року.

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. Діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми і залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів або послуг.

Відповідно з п. 1.2 ч.1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, обєднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

На виконання ліцензійних умов ТОВ «АвтоПросто» отримало відповідну ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

18 вересня 2010 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО», і ОСОБА_4 укладено ОСОБА_5 № 0327807 з метою придбання автомобіля марки «ЗАЗ Ланос» вартістю 70 720, 00 гривень (а.с. 18-25).

Згідно статті 1 вказаної ОСОБА_5, предметом цієї ОСОБА_5 було надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля. ОСОБА_5 укладається шляхом підписання Сторонами ОСОБА_5, Додатку №1 та Додатку № 2, які є невід'ємними частинами ОСОБА_5.

Відповідно до Додатку № 1 до ОСОБА_5, сторони дійшли згоди, щодо надання автомобіля CHERY AMULET, за ціною 70 720, 00 гривень, з графіком внесків 120 платежів, зі сплатою послуги, пов'язаної зі вступом до Системи у розмірі 3,00 %, а саме 2 545,92 гривень, щомісячного цілого чистого внеску 0,8333 %, щомісячного внеску в оплату послуг 0,38 %, оплатою за послуги, пов'язанні з видачею Автомобіля за Системою 3,00 %, також в даному додатку було вказано, що Постачальником є підприємство, з яким ОСОБА_7 укладено договір на постачання Автомобіля.

Відповідно до акту №01 передачі-прийняття автогмобіля, ОСОБА_4 передано автомобіль марки «LADA». (а.с. 30)

Пунктом 2.1. статті 2 Додатку № 2 до ОСОБА_5, було визначено, що поточна ціна Автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених ОСОБА_5, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ОСОБА_7 Виробником та/або Імпортером та/або Дистрибютором.

З огляду на вищезазначену ОСОБА_5, Додаток № 3 до неї та Договір купівлі-продажу від 21.02.2011 року, позивач взяв на себе зобов'язання сплатити ціну отриманого автомобіля марки «ЗАЗ Ланос», страхові внески та винагороду відповідача строком до 30.09.2020 року.

У період з 26.10.2010 року по 16.11.2016 року позивачем на виконання укладених сторонами угод сплачено 160 830, 30 гривень. На запит ОСОБА_4 11.01.2017 року ТОВ «Авто Просто» листом повідомило його, що він має сплатити заборгованість зі сплати 1 щомісячного внеску (грудень 2016 року), яка розрахована відповідно до Поточної ціни автомобіля станом на грудень 2016 року, та зазначено, що у разі зміни ціни автомобіля у січні поточного року суму заборгованості також буде змінено. (а.с. 37-40)

В подальшому, ОСОБА_4 звернувся до ТОВ «Авто Просто» із вимогою надіслати йому для підпису двосторонній акт про виконання взаємних зобовязань за угодою, оскільки вважає, що грошові зобовязання виконані в повному обсязі, враховуючи визначену у додатку № 3 суму. (а.с. 41)

16.02.2017 року ТОВ «Авто Просто» повідомило ОСОБА_4, що станом на 16.02.2017 року за угодою 0327807 існує поточна заборгованість зі сплати 3 щомісячних внесків, що є грубим порушенням умов ОСОБА_5. (а.с. 42)

Відповідно до додатку № 2 до ОСОБА_5 № 0327807 поточна ціна Автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених ОСОБА_5.

Укладена між сторонами ОСОБА_5 складається з основного тексту ОСОБА_5, Додатку № 1 (анкети учасника), Додатку № 2 (Правила функціонування системи придбання в групах АВТО ТАК). Всі додатки підписані сторонами і є невідємними частинами ОСОБА_5. ОСОБА_5 та Додаток № 2 до неї містять описання послуг, що надаються ТОВ «Авто Просто». Описання послуг проведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов ОСОБА_5.

Судом встановлено, що умови надання позивачеві послуг на підставі ОСОБА_5 та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в ОСОБА_5 та Додатках до неї. У звязку із вказаними обставинами суд вважає, що позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання.

ОСОБА_5 між сторонами укладена відповідно до норм і положень цивільного законодавства, зокрема ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні ОСОБА_5, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно із ст. 10 ОСОБА_5 № 0327807 підписання цієї ОСОБА_5 та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та годи Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом ОСОБА_5 та Додатків до неї. Якщо Учасник системи одружений, цим він заявляє, що має згоду іншого з подружжя на укладення цієї ОСОБА_5.

Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_7, уважно прочитав та зрозумів ОСОБА_5 та Додатки до неї, що засвідчує своїм підписом.

Таким чином є цілком очевидним, що умови ОСОБА_5 були зрозумілі позивачу, він вважав їх вигідними та справедливими по відношенню до себе.

Посилання представника позивача на протилежність визначень Ціни автомобіля в Додатку № 1, Додатку № 2 та Додатку № 3 до ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так, відповідно до розділу І Правил функціонування системи придбання в групах АвтоТак Поточна ціна автомобіля це ціна Автомобіля, яка встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених ОСОБА_5.

Плата за послуги повязані зі вступом до системи: одноразовий платіж, розмір якого складає зазначений в Додатку № 1 відсоток від поточної ціни автомобіля, вказаної в цьому Додатку і який підлягає сплаті учасником при її укладенні.

Згідно із п. 2.1. Статті 2 Розділу 2 Додатку № 2 до ОСОБА_5 Поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених ОСОБА_5, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ОСОБА_7 постачальником.

Таким чином, посилання представника позивача на відмінність визначень Ціни автомобіля в додатках до ОСОБА_5 не відповідають дійсності. Так, виходячи з умов укладеної між сторонами у справі угоди, спірне положення угоди щодо визначення поточної ціни не містить несправедливих умов, адже поточна ціна автомобіля, встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів. Посилання представника позивача, що відповідачем незаконно розраховуються всі щомісячні платежі із вартості ціни базового автомобіля, спростовуються умовами угоди.

Щодо посилань представника позивача на те, що позивачем було повністю погашено визначену сторонами заборгованість, зазначену у Додатку № 3 до ОСОБА_5, то суд зазначає, що в Додатку № 3 чітко зазначено, що розрахунки, відображені у ньому, здійснювались на момент підписання цього Додатку і у відповідності до положень статей 2, 3 Додатку № 2 до ОСОБА_5 сума заборгованості може бути змінена у разі зміни Поточної Ціни автомобіля.

З матеріалів справи вбачається, що під час укладення ОСОБА_5 ОСОБА_4 отримав примірник ОСОБА_5 та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ "АВТО ПРОСТО".

Відповідно до ст. 10 ОСОБА_5 підписання цієї ОСОБА_5 та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом ОСОБА_5 й додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до ОСОБА_5 учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з ОСОБА_5 та прийняти її чи відмовитись від участі в системі "АвтоТак". При цьому в разі розірвання ОСОБА_5 протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ "АВТО ПРОСТО". Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ "АВТО ПРОСТО" про розірвання ОСОБА_5. Однак, як встановлено судом, ОСОБА_4 із заявою про розірвання ОСОБА_5 в семиденний термін до ТОВ "АВТО ПРОСТО" не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами ОСОБА_5.

Судом встановлено, що позивач отримав у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже за кошти, сплачені іншими учасниками системи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це. Оскільки такі автомобілі можна викупити лише за дійсною вартістю на момент викупу, яка в силу ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, то суд вважає, що визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи.

На підставі вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 61, 88, 174,212-215 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 598, 599, 610 627 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про захист прав споживача, визнання зобовязань виконаними та стягнення надміру сплачених коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Жмудь