Солом'янський районний суд м. Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення та дії органу державної виконавчої служби в порядку ст.383 ЦПК України, заінтересовані особи: Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, заявник) звернувся до суду зі скаргою на рішення та дії державної виконавчої служби в порядку ст.383 ЦПК України, і просив суд

-визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцького О.Л. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18.04.2017 ВП №51996854, відповідно до якої на Фонд накладено штраф в розмірі 10 200,00 грн.;

-скасувати постанову про накладення штрафу від 18.04.2017 ВП №51996854, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцьким О.Л., відповідно до якої на Фонд гарантування накладено штраф в розмірі 10 200,00 гр.;

-визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцького О.Л. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18.04.2017 ВП №51996856, відповідно до якої на Фонд накладено штраф в розмірі 10 200,00 грн.;

-скасувати постанов упро накладення штрафу від 18.04.2017 ВП №51996856, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцьким О.Л. відповідно до якої на Фонд гарантування накладено штраф в розмірі 10 200,00 грн., мотивуючи свої вимоги наступним.

08.07.2016 на підставі рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 17.09.2015 ОСОБА_3 було отримано два виконавчі листи. На підставі звернення останньої до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Шевченківський РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, виконавча служба) державним виконавцем було відкрито два виконавчі провадження №№51996856 та 51996854.

26.04.2017 заявником було отримано дві постанови по обом виконавчим провадженням від 18.04.2017 щодо накладення на нього як на боржника штрафу в розмірі 10 200,00 грн. по кожній.

Вважає, що під час винесення зазначених постанов державним виконавцем не враховано відсутності в діях боржника обов?язкової ознаки - невиконання рішення суду без поважних причин яка б давала йому підстави на накладення штрафу.

Наполягав, що Фонд позбавлений можливості самостійного виконання рішення суду щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Міський комерційни банк» та включення вимог стягувача - ОСОБА_3, оскільки така зміна здійснюється Фондом на підставі внесеної Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку пропозиції щодо затвердження змін до реєстру.

Враховуючи що Фонд самостійно звертався до Уповноваженої особи з вимогою про вжиття невідкладних заходів по виконанню рішення суду, однак останньою було проігноровано звернення Фонду, а він як «особа публічного права» діє виключно в межах повноважень встановлених діючим законодавством, він фактично позбавлений можливості виконання обов?язків покладених на нього судом.

Крім того наполягав на тому, що дії державного виконавця щодо ігнорування процедури прийняття та задоволення вимог кредиторів банку передбачених ст.ст. 45, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» призвели до фактичного порушення законних прав та інтересів боржника і винесення оскаржуваних постанов.

Виходячи з цього, заявник просить задовольнити скаргу.

Сторони в судове засідання не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України.

Так, представником заявника на адресу суду було направлено заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку скарги у повному обсязі з підстав викладених в ній. (а.с.94)

Заінтересована особа ОСОБА_3 та државний виконавець в судове засідання не з?явилися та свого представника не направили, жодних письмових заяв чи клопотань щодо власної позиції по скарзі до суду не надали.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе постановити ухвалу по справі на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що 17.09.2015 заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва позов ОСОБА_3 до ПАТ «Міський комерційний банк» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов?язання вчинити дії було задоволено.

Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі документообігу в жовтні 2015 року ПАТ «Міський комерційний банк» звернулося з заявою про перегляд заочного рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 17.09.2015. Ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва від 29.10.2015 заяву ПАТ «Міський комерційний банк» було залишено без задоволення та роз?яснено право на оскарження рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Солом?янський районний суд м. Києва.

Однак ПАТ «Міський комерційний банк» своїм правом на апеляційне оскарження не скористався, і рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 17.09.2015 набрало законної сили.

08.07.2016 на підставі вищевказаного рішення суду ОСОБА_3 за її заявою, було видано два виконавчі листи №760/11491/15-ц: один щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» Тимошенка Костянтина Володимировича, внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів та включити ОСОБА_3 до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на суму не виплачених коштів за вкладом по Договору банківського вкладу НОМЕР_1 від 29 квітня 2014 року в розмірі 62 857,21 грн., а інший щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити реєстр акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» з включеними до нього вимогами ОСОБА_3 на суму не виплачених коштів за вкладом по Договору банківського вкладу НОМЕР_1 від 29 квітня 2014 року в розмірі 62 857,21 грн.

Як вбачається з матеріалів виконавчих проваджень, 22.08.2016 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мілоцьким О.Л. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51996856 та ВП №51996854 (а.с.31, 61), і надано боржнику строк до семи днів для самостійного виконання рішення суду.

16.09.2016 Фонд направив до виконавчої служби лист №б/н (а.с.63), в якому стверджував про отримання ним постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень, наполягав на безпідставності його статусу в якості боржника по виконавчим листам №760/11491/15-ц виданим Солом?янським районним судом м. Києва 08.07.2016, стверджував що належним боржником повинен виступати як окремий самостійний суб?єкт - уповноважена особа Фонду, а виконавче провадження безпосередньо щодо Фонду підлягає закінченню. Також звертав увагу державного виконавця на його обов?язки по використанню наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» прав та не допускати будь-яких порушень у своїй діяльності. Як вбачається з тексту даного листа, незважаючи на розміщення його безпосередньо лише в матеріалах ВП №51996854, він також стосується ВП №51996856, на чому акцентує увагу безпосередньо сам представник Фонду в його тексті.

У зв?язку з невиконанням боржником без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк в добровільному порядку рішення суду та ненадання ним письмових пояснень щодо причин невиконання такого рішення 17.11.2016 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні №51996856 та №51996854 та застосовано до Фонду штраф в розмірі 5 100,00 грн. (а.с.33-34, 65-66)

Вважаючи дії державного виконавця по накладенню штрафу незаконними та необґрунтованими 02.12.2016 Фонду звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва (а.с.70-73) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 17.11.2016 по виконавчим провадженням №51996856 та №51996854. Однак у відкритті провадженні в адміністративній справі було відмовлено.

02.12.2016 Фонд повторно направив до виконавчої служби лист №б/н (а.с.68-69) того ж самого змісту, що і лист від 16.09.2016, наполягаючи на тих самих обставинах та вимогами, які містилися в попередній заяві.

18.04.2017 державним виконавцем в рамках обох виконавчих проваджень (№51996856 та №51996854) було винесено постанову про накладення штрафу на боржника Фонд за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов?язує боржника виконати певні дії (а.с.37-38, 74-75) в розмірі 10 200,00 грн. Так державний виконавець в постановах акцентував увагу на тому, що 17.11.2016 ним вже виносились в рамках обох виконавчих проваджень постанови про накладення штрафу на боржника в розмірі 5 100,00 грн., які згідно сервісу відстеження поштової кореспонденції були отримані останнім 27.11.2016, однак станом на момент винесення даної постанови (18.04.2017) рішення суду залишається невиконане боржником, доказів виконання даного рішення боржником державному виконавцю не надано. На підставі положень ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» враховуючи повторність невиконання боржником рішення суду ним було прийнято рішення про накладення штрафу в подвійному розмірі.

Після отримання постанов державного виконавця від 18.04.2017, 28.04.2017 Фонд звернувся до державного виконавця з клопотанням про відкладення виконавчих дій №№27-9124/17, 27-9126/17, мотивуючи своє клопотання тим що безпосередньо Фондом здійснюється затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі інформації яка повинна бути сформована та направлена йому безпосередньо Уповноваженою особою Фонду на ліквідацією.

У зв?язку з цим Фонд позбавлений можливості виконати вимоги державного виконавця у встановлені ним строки. Крім того повідомляв, що 28.04.2017 ним був направлений лист-вимога Уповноваженій особі Фонду на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» щодо вжиття заходів невідкладного виконання рішення суду (а.с.40-41, 77-78)

29.05.2017 рішення суду було виконано боржником у повному обсязі на підтвердження чого 31.05.2017 Фондом на адресу державного виконавця було направлено листи №№27-11335/17, 27-11333/17 та належним чином завірену копію Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2200 «Про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Міський комерційний банк»» (а.с.44-47, 79-82)

Відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Підсумовуючи аналізування матеріалів виконавчих проваджень суд приходить до наступних висновків:

По перше, рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 17.09.2015, окрім шляхом безпосереднього звернення ПАТ «Міський комерційний банк» до суду з заявою про перегляд заочного рішення, жодним іншим чином, зокрема в апеляційному порядку не оскаржувалось. Станом на 13.10.2015 рішення набрало законної сили, в зв?язку з чим 08.07.2016 позивачу ОСОБА_3 було видано два виконавчих листа по справі.

По друге, протягом всього часу перебування виконавчих листів в провадженні державної виконавчої служби до квітня 2017 року Фондом не було здійснено жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, заміну його як сторони виконавчого провадження на належного боржника в судовому порядку. Всі дії Фонду були спрямовані на фактичне висловлення своєї позиції по позовній заяві в частині належності відповідача та спрямованості позовних вимог з врахуванням положень чинного законодавства не безпосередньо до Фонду, а до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію.

Отже враховуючи, що безпідставність винесення державним виконавцем постанов про накладення штрафу наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується, жодних дій в разі незгоди з винесеним рішенням, в якому безпосередньо Фонд визначений як відповідач, а в подальшому і боржник, останнім не здійснено. Зважаючи на те, що оскаржувана постанова державного виконавця від 18.04.2017 винесена на підставі повторності дій по невиконанню рішення суду з боку боржника, а перша постанова від 17.11.2016 так і не була оскаржена Фондом в судовому порядку і на момент винесення другої постанови була чинна, доказів безпідставності її винесення суду не надано.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах процедури виконавчого провадження державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів по виконанню рішення суду з метою захисту законних прав та інтересів стягувача і жодним чином інтереси боржника ним не порушені.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення та дії державного виконавця, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Та обставина, що відповідно до матеріалів виконавчих проваджень на момент розгляду скарги в суді боржником фактично у повному обсязі виконано рішення суду від 17.09.2015 не впливає на законність винесення оскаржуваних постанов станом на час їй винесення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення та дії органу державної виконавчої служби в порядку ст..383 ЦПК України, заінтересовані особи: Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Кицюк