Справа № 2-6140/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1, про визнання договору поруки недійсним,

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1, про визнання договору поруки недійсним.

В судове засідання позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4 не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена за допомогою судової повістки, направленої рекомендованим листом, за адресою, яка вказана в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом вважав, що зустрічний позов підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечував щодо залишення зустрічного позову без розгляду, та просив відкласти розгляд справи.

В судове засідання інші учасники процесу не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства.

Вислухавши думки сторін по справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

В судове засідання 13.04.2017 року (після відновлення провадження) ОСОБА_4 не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена за допомогою судового виклику, направленого рекомендованим листом. Судовий розгляд перенесено на 07.06.2017 року.

В судове засідання 07.06.2017 року ОСОБА_4 повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася за допомогою судового повідомлення направленого рекомендованою поштою, за адресою, яка вказана в позовній заяві. Судовий розгляд перенесено на 04.07.2017 року.

В судове засідання 04.07.2017 року ОСОБА_4 знову не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася за допомогою судового повідомлення направленого рекомендованою поштою, за адресою, яка вказана в позовній заяві. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.

Встановлено, що після відновлення провадження, справа тричі призначалася до розгляду, проте ОСОБА_4 до суду не з'являлася, та не забезпечила явку свого представника. Заяви про розгляду справи за її відсутності до суду не надходило, як і не надходило до суду заяв про зміну місця проживання.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 27 ЦПК України вказано права і обов'язки для осіб, які беруть участь у справі. Дана норма передбачає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В матеріалах справи містяться відомості щодо виклику позивача за зустрічним позовом на 13.04.2017 року, 07.06.2017 року та 04.07.2017 року.

Відповідно до статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз п. 3 частини першої ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що зустрічна позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1,3, 4, 8, 11, 27, 169, 207, 293, 294 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1, про визнання договору поруки недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: